Номер провадження: 33/813/633/22
Номер справи місцевого суду: 504/4960/21
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 березня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської областівід 28 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу - 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №504641, 19.12.2021 о 22 год 40 хв у Одеській області, Одеський район Красносільська ОТГ ОС «Степове» вул.34, ОСОБА_1 керував автомобілем «Dacia Sandero» н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відеозапис. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить суд постанову скасувати, провадження у справі закрити. У скарзі посилається на те, що постанова суду не містить обґрунтування такого висновку, як необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами при наявності альтернативних менш суворих стягнень, передбачених за вчинення правопорушення за даним законом. Суд першої інстанції безпідставно зазначив в постанові, що ОСОБА_1 , зловживає процесуальними правами задля спроби уникнути відповідальності за правопорушення, шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності, та не звертає уваги на процесуальні недоліки та порушення при заповненні протоколу, на які він вказував. Його поведінка під час зупинки пояснюється втомою та з поганим відчуттям стану здоров`я, так як він відпрацював на об`єкті праці більш ніж десять годин за минулі сутки, маючи при цьому хронічні захворювання. Коли йому було вказано, що він має пройти тест, законно задав запитання, яким технічним засобом буде проводитись огляд і чи сертифікований він, що не сподобалось працівникам патрульної служби, тому вони відмовились надати будь - які документи на тестер. Через це він відмовився від проходження тестування на місці, та враховуючи поганий стан, втому та й взагалі враховуючи необхідності дотримування заходів обережності для запобігання передачі інфекції, відмовився від освідчення у медичному закладі, так як відстеження контактів також є важливим методом для виявлення носіїв інфекції і зупинці подальшої передачі. Стан здоров`я, наявність хронічних захворювань, та й взагалі страх захворювання коронавірусом викликали агресивне спілкування з працівниками патрульної служби. У наданні часу для виклику правової допомоги, а саме адвоката, йому також було відмовлено та складено протокол про адміністративне правопорушення, відомості якого не відповідають дійсності. ОСОБА_1 є добропорядним мешканцем міста Одеси, виховує неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , 2007 року народження, на його утриманні знаходиться матір та бабуся, пенсіонери, тому дуже дорожить своєю репутацією, а своїми діями хотів захистити себе та свою родину від захворювання коронавірусом. Вважає, що в даному випадку працівники патрульної поліції змушували його провести обстеження з порушенням норм чинного законодавства. Також відмова у часі для виклику правової допомоги порушила право на захист прав та свобод ОСОБА_1 . До уваги слід взяти і те, що робота ОСОБА_1 пов`язана з керуванням транспортним засобом, є єдиним на цей час засобом утримання родини, він допомагає державі своєю роботою в підтримці та допомозі населенню, яке опинилось в умовах війни, в критичному стані. Скаржник, ризикуючи власним життям, розвозить хліб та допомогу по селам Одеської області і бажає це робити і в подальшому, будучи корисним державі.

Про час та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся у встановленому порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеоматеріалами, долученими до справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд в закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення проводиться лише у випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучено відеоматеріали про фіксацію події, що сталась 19.12.2021, що відповідає обставинам, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку є відеозаписи події, який зафіксував факт правопорушення.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що робота його пов`язана з керуванням транспортним засобом і це його єдиний на цей час засіб утримання родини, а тому для спростування невірної, на його думку, інформації повинен був проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я разом з працівником поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння через ненадання відомостей про прилад перевірки та інші побоювання щодо впливу перевірки на стан здоров`я спростовуються відеозаписом подій, з яких видно, що причиною відмови від проходження огляду стало заперечення ним факту керування автомобілем, а не інші підстави.

Крім того, склад адміністративного правопорушення полягає у відмові пройти огляд на стан сп`яніння, мотиви відмови від його проходження правового значення не мають, факт відмови пройти огляд у медичному закладі за допомогою передбаченого законом приладу встановлений, тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За відсутністю доказів, які спростовують встановлені факти, доводи ОСОБА_1 про невинуватість є безпідставними.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

16 лютого 2021 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України №1231-IX щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, який набрав чинності 17 березня 2021 року.

Цим Законом було значно посилено відповідальність водіїв за порушення правил дорожнього руху, у тому числі за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до змін, внесених Законом України №1231-IX, статтю 22 доповнено приміткою такого змісту: положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів адміністративного стягнення, а визначена особі міра відповідальності за вчинене нею порушення правил дорожнього руху за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою, а також відповідає меті стягнення - виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Можливості звільнення особи від обов`язкового, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення ст. 22 КУпАП, а також і інші норми цього Закону не надають, а призначення цього стягнення є імперативною нормою для суду.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не вбачається.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова