Справа 336/689/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива Олена Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

16 січня 2022 року, о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ2107», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 35 по вул. Челябінській в м. Запоріжжі не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомбілем «Renault Logan», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Описані дії водія ОСОБА_1 містять порушення пунктів 10.4, 11.3, 2.3 «б» 13.4 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.

Притягуємий до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу, до суду не з`явився, що в силу ст. 268 КУпАП є підставою для вирішення справи у його відсутність.

Винуватість правопорушника у вчиненні описаних дій підтверджується сукупністю таких фактичних даних: протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу ст. 251 КУпАП є процесуальним джерелом доказів; схемою місця ДТП; поясненнями ОСОБА_1 , і потерпілого ОСОБА_2 ; фототаблицею до схеми місця ДТП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки складу правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вирішуючи питання про відповідальність особи, суддя доходить висновку про закриття провадження в справі, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення у відповідності до закону підвідомче суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно із ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Оскільки на момент винесення цієї постанови спливли строки накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження в справі відносно нього - закриттю.

Окрім того, щодо ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого о 17 годині 50 хвилин 16 січня 2022 року біля будинку № 35 по вул. Челябінській в м. Запоріжжі він керував транспортним засобом «ВАЗ2107», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, згідно якого водію заборонено керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних препаратів.

Притягуємий до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу, 15 листопада 2022 року до суду не з`явився, що в силу ст. 268 КУпАП є підставою для вирішення справи у його відсутність.

Протягом судового розгляду він давав пояснення, відповідно до яких він не визнає винуватості у вчиненні правопорушення, що передбачене ст. 130 КУпАП, оскільки в зазначений в протоколі час він керував транспортним засобом, будучи повністю тверезим. Він не зловживає спиртним, тим більш не вживає його, перебуваючи за кермом, так як повністю усвідомлює зміст відповідальності особи, що керує джерелом підвищеної небезпеки. Саме тому він без вагань надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, при чому наполягав на проходженні цього огляду саме в спеціалізованому медичному закладі, розуміючи, що технічні засоби, які використовують поліцейські, можуть мати похибки у визначенні ступеню концентрації алкоголю.

Оскільки він непричетний до вживання алкоголю під час керування транспортним засобом, просить звільнити його від відповідальності за статтею КУпАП, за ознаками якої складений протокол.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, заявив, що суб`єкт владних повноважень при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності всупереч вимог Основного Закону та Кодексу України про адміністративні правопорушення не роз`яснив його довірителю права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що є грубим порушенням права на захист. Означені обставини витікають із змісту відеозапису процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, який створює послідовну картину притягнення особи до відповідальності, але не містить запису роз`яснення особі її прав при притягненні до адміністративної відповідальності. Окрім того, ОСОБА_1 , який не володіє українською мовою, як зазначив він під час оголошення йому змісту протоколу, не було роз`яснено його право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, що передбачене ст. 256 КУпАП, а співробітник поліції, яка склала протокол, повідомила йому, що всі пояснення він надасть в суді.

Окрім того, зауважує представник, ОСОБА_1 направлений на огляд у відсутність підстав для проведення такого огляду, оскільки всупереч вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд був проведений не у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а через його причетність до дорожньо-транспортної пригоди, що є порушенням «Інструкції…» та «Порядку..», які приписують необхідність такого огляду водіїв, причетних до ДТП, лише, коли в дорожньо-транспортній пригоді є особи, що загинули або травмовані. Так як постраждалих фізичних осіб у вказаній ДТП немає, є неправомірним направлення осіб на медичний огляд.

Разом з тим відтворення відеозапису притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності робить цілком очевидним, що він не виявляє жодних ознак сп`яніння, тим більш тих, що зазначені в направленні на огляд, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло (що в силу положень «Інструкції…» є ознакою не алкогольного, а наркотичного сп`яніння); млява мова; поведінка, що не відповідає обстановці. Таким чином, підстав для проведення огляду, що законодавчо врегульовані, у співробітників поліції не було, тому такий огляд є незаконним, а його результати є недійсними.

Що стосується процедури медичного огляду, під час його проведення було порушено вимоги «Інструкції…», які містяться в пункті 18 акту медичного огляду, який є додатком і невід`ємною частиною «Інструкції…», в частині непроведення повторного обстеження через 20 хвилин. Таке обстеження було проведено через 11 хвилин, при цьому концентрація алкоголю знизилась с 0,43 % до 0,34 %. Між тим ОСОБА_1 ще до спливу двадцятиминутного інтервалу просив повторного обстеження, в проведенні якого йому було відмовлено.

У зв`язку з викладеним захисник просить про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності через порушення права особи на отримання захисту, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу, а також у зв`язку порушенням процедури проведення медичного огляду на стан спьяніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, вислухавши пояснення притягуємого до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з недоведеністю ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях особи, виходячи з такого.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Наявність або відсутність в діях особи ознак адміністративного правопорушення встановлюється на підставі доказів, до яких відносяться перелічені в статі 251 КУпАП фактичні дані.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з керування особою транспортним засобом в стані сп`яніння або перебування під впливом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до п. 1 якого метою проведення цього огляду є виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Зміст пункту 1 «Порядку..» вказує на те, що предметом огляду може бути виявлення стану або алкогольного, або наркотичного, або будь-якого іншого сп`яніння, про що свідчить відсутність в переліку видів сп`яніння, які відокремлені один від одного комами, з`єднувальних сполучників «та», «і».

Наведеною статтею 266 КУпАП та положеннями «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння є підставою для направлення на проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Дійшовши висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку порушенням встановленого законом порядку, суддя враховує ту обставину, що такий огляд має проводитися за наявності очевидних ознак певного сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого), тобто одного з таких станів.

Разом з тим, відеозапис процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності робить очевидним, що не виявлення поліцейськими ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а його причетність до дорожньо-транспортної пригоди, стала підставою для направлення його на медичний огляд.

Між тим, у відповідності до п. 8 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС від 09.11.2015 року № 1452/735, лише у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Вказане положення узгоджується зі змістом п. 9 «Порядку…», відповідно до якого проведення огляду водіїв транспортних засобів-учасників дорожньо-транспортної пригоди обов`язкове, якщо унаслідок такої пригоди є постраждалі.

Як встановлено суддею, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 травмованих осіб немає (означене випливає з відеозапису, який тривав безперервно та змісту протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 124 КУпАП).

У зв`язку з викладеним суддя погоджується з твердженнями сторони захисту про те, що причетність особи до ДТП за встановлених обставин, не може бути підставою для проведення медичного огляду на стан сп`яніння.

Що стосується передумови для висування претензії щодо перебування у стані сп`яніння, як зазначено суддею, лише очевидні ознаки сп`яніння можуть зумовити звернення з пропозицією пройти медичний огляд.

Суд не може погодитися з умовиводами автора протоколу про наявність у притягуємого до адміністративної відповідальності таких ознак сп`яніння, як зіниці, які не реагують на світло, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці.

Про відсутність цих ознак свідчать, зокрема: дані відеозапису, наданого Управлінням поліції, які вказують на охайний зовнішній вигляд, чіткі відповіді водія, повне усвідомлення ним змісту подій, що відбуваються, та повністю спростовують висновки автора протоколу про порушення мови і неадекватну поведінку.

Що стосується такої ознаки, як відсутність реакції зіниць очей на світло, є незрозумілим, як саме автор протоколу встановив цю ознаку, тим більш, що у відповідності до п. 4 розділу І «Інструкції…» розширені зіниці очей, що не реагують на світло, є ознакою наркотичного, а не алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин суддя погоджується з твердженнями про відсутність підстав для направлення ОСОБА_1 для проведення медичного огляду.

Наслідки порушення внормованого «Порядком…» та статтею 266 огляду на стан сп`яніння зводяться до визнання його недійсним, як слідує з частини 5 ст. 266 КУпАП.

Погоджується суддя і з доводами захисту про те, що в медичному закладі повторне обстеження здійснено з порушенням встановленого актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є додатком та невід`ємною частиною «Інструкції…», інтервалу, і було проведено через одинадцять хвилин замість встановлених актом двадцяти, при цьому за вказаний проміжок часу концентрація алкоголю в організмі ОСОБА_1 знизилась з 0,43 % до 0, 34 %.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Суд вважає, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення в сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, склад яких характеризуються надзвичайно суворими санкціями, має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Таким чином, серйозність покарання за статтею 130 КУпАП підкреслює її «кримінально-правовий» характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст. 6 Конвенції.

Такими гарантіями є законність, презумпція невинуватості, забезпечення права на захист.

Наслідки отримання доказу з порушенням порядку, регламентованого кримінальним процесуальним законодавством, встановлені статтею 86 КПК України, відповідно до якої недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема: порушення права особи на захист.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення містяться в статті 256 КУпАП, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; при складанні протоколу особі роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

В силу ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має права, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Як випливає із змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , він не містить пояснень особи, щодо якої складений протокол; немає їх і на окремому аркуші, а відтворений суддею відеозапис свідчить про те, що пропозиції дати пояснення на місці складання протоколу від співробітника поліції, яка лише заявила, що пояснення ОСОБА_1 може надати в суді, не надходило.

З переглянутого в суді відеозапису процедури притягнення особи до відповідальності є очевидною і та обставина, що передбачені Основним Законом та статтею 268 КУпАП права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснювались взагалі, а це є порушенням права особи на захист, що тягне визнання недопустимими всіх доказів, здобутих з таким порушенням прав людини.

Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом.

Оцінивши надані суду фактичні дані, суддя доходить висновку, що стороною обвинувачення під час розгляду справи на засадах змагальності не доведено винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому дій, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Наслідки недоведеності в діях особи складу адміністративного правопорушення полягають в закритті провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, не вбачаючи сукупності фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, суддя вважає за необхідне постановити про закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 251, 252, 254, 256, 280 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП.

Звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строку притягнення до відповідальності.

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити через недоведеність його вини.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива