Справа № 503/270/22
Провадження №3/503/253/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, 185 КУпАП,

встановив:

12.01.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504563, згідно змісту якого 12.01.2022 року о 16.40 годині ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Соборній в с. Будеї, Подільського району Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що із показником 1,77 %0 (проміле) підтвердив результат тестування на алкоголь «Драгер» № 1154, проведений 12.01.2022 року о 16.50 годині на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу - ALCOTEST 6820 прилад № ARL H-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч .1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 16.02.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 747142, згідно змісту якого 13.01.2022 року о 16.50 годині ОСОБА_1 в с. Будеї на вул. Центральній, висловлювався в бік поліцейських в грубій формі, шарпав за формений одяг погрожував фізичною розправою, а саме до поліцейського СРПП ВПД №1 сержанта поліції Продана В.М. та сержанта поліції ОСОБА_2 , під час того як йому було запропоновано пред`явити документи на ТЗ, яким керував ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейських припинити порушення не реагував, у зв`язку з чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був неодноразово сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчать відомості на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» про результат надіслання поштовим зв`язком рекомендованого поштового відправлення № 945 із судовою повісткою про виклик в судове засідання призначене на 28.06.2022 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504563 від 12.01.2022 року, 12.01.2022 року о 16.40 годині ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Соборній в с. Будеї, Подільського району Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що із показником 1,77 %0 (проміле) підтвердив результат тестування на алкоголь «Драгер» № 1154, проведений 12.01.2022 року о 16.50 годині на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу - ALCOTEST 6820 прилад № ARLJ-0453 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLJ-0595, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 747142 від 16.02.2022 року, 13.01.2022 року о 16.50 годині ОСОБА_1 в с. Будеї на вул. Центральній, висловлювався в бік поліцейських в грубій формі, шарпав за формений одяг погрожував фізичною розправою, а саме до поліцейського СРПП ВПД №1 сержанта поліції Продана В.М. та сержанта поліції ОСОБА_2 , під час того як йому було запропоновано пред`явити документи на ТЗ, яким керував ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейських припинити порушення не реагував, у зв`язку з чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504563 за ч.1 ст. 130 КУпАП , згідно його змісту, було складено 12.01.2022 року о 16.55 годині в с. Будеї на вул. Соборній і в ньому зазначено, що особу водія встановлено «п/в АВЛ № 842376 Котовське МРЕВ 03.05.1989».

Водночас із цим протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 747142 за ст. 185 КУпАП, згідно його змісту, було складено лише 16.02.2022 року, тобто більше ніж через місяць після зазначеної у ньому події.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги, що справи про зазначенні адміністративні правопорушення, а саме № 503/195/22 за ч.1 ст. 130 КУпАП та № 503/270/22 за ст. 185 КУпАП, відносно однієї особи та перебувають на розгляді одного судді, то судом під час судового розгляду було прийнято рішення про об`єднання їх в одне провадження з присвоєнням об`єднаній справі єдиного № 503/270/22.

Висновки суду:

- щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП:

Згідно пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки від 14.01.2022 року, виданої інспектором САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області ( а.с.7 у справі № 503/195/22) ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами з видачою відповідного посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 03.05.1989 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504563 складеного поліцейським СРПП ВПД №1 Проданом В.М. 12.01.2022 року, ОСОБА_1 12.01.2022 року о 16.40 годині керував автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Соборній в с. Будеї, Подільського району Одеської області, в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 747142 складеного інспектором СРПП ВПД №1 Ковтуняком Д.О. 16.02.2022 року, ОСОБА_1 13.01.2022 року о 16.50 годині в с. Будеї на вул. Центральній, висловлювався в бік поліцейських в грубій формі, шарпав за формений одяг погрожував фізичною розправою, а саме до поліцейського СРПП ВПД №1 сержанта поліції Продана В.М. та сержанта поліції ОСОБА_2 , під час того як йому було запропоновано пред`явити документи на ТЗ, яким керував ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейських припинити порушення не реагував, своїми діями виявив злісну непокору поліцейським при виконанні ними службових обов`язків.

До даного протоколу серії ДПР18 № 504563 додано роздруківку чек-талону результат тестування на алкоголь «Драгер» № 1154, виготовлену поліцейським ОСОБА_3 внаслідок застосування спеціального технічного засобу - ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167, в який внесено відомості про особу ОСОБА_1 (його прізвище, власне ім`я та по батькові і дату народження), а також зроблено запис про те, що ОСОБА_1 «від підпису відмовився».

Крім того, до даного протоколу серії ДПР18 № 504563 додано акт огляду на стан сп`яніння (а.с.5 у справі № 503/195/22) складений поліцейським СРПП ВПД №1 Миколою Гончаром, в якому також зазначено, що ОСОБА_1 «від підпису відмовився».

Згідно з рапортами поліцейських ОСОБА_3 від 13.01.2022 року (а.с.3 у справі № 503/270/22) та ОСОБА_2 від 13.01.2021 року (а.с.4 у справі № 503/270/22), ними спільно, 13.01.2021 року о 16.37 годині було зупинено ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом на вул. Центральній в с. Будеї та запропоновано, серед іншого, пройти медичний огляд на прилад «ДРАГЕР». Результат останньої пропозиції у змісті вказаних рапортів не відображений, але в подальшому в рапортах зазначено, що після агресивної поведінки ОСОБА_1 та застосування до нього фізичної сили і спецзасобів (кайданок) його було доставлено до Кодимської ЦРЛ для проходження медичного огляду та ВПД №1 для складання адміністративних протоколів за ст. 130 ч.1, 185 КУпАП.

Зазначення у змісті рапортів року складення протоколу і року коли відбулась подія як «2021» суд оцінює як описку в зазначенні дійсного «2022», оскільки як сама подія так і складення рапорті відбувалися на початку року - в січні 2022 року.

При цьому, зазначене не пояснює чому при доставленні ОСОБА_1 до ВПД №1 для складання адміністративних протоколів за ст. 130 ч.1, 185 КУпАП, пояснення у останнього і сам протокол про адміністративне правопорушення у відношенні нього за ст. 185 КУпАП були складені лише 16.02.2022 року.

Однак, водночас із цим суд звертає увагу, що матеріали справ за ст. 130 ч.1, 185 КУпАП містять в собі суперечливі розбіжності про обставин про висвітлену в них подію (події), зокрема щодо дати (дат) події - 12 або/та 13 січня 2022 року; місця події - с. Будеї вул. Соборна або/та Центральна; склад екіпажу поліції на місці події - ОСОБА_3 (складав протокол і рапорт, застосовував прилад «Драгер») і ОСОБА_4 (складав акт огляду на стан сп`яніння) у матеріалах за ч.1 ст. 130 КУпАП або ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (згідно рапортів останніх) у матеріалах за ст. 185 КУпАП.

В свою чергу у відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 і 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція), огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно до пунктів 3-4, абзацу першого пункту 6 і пунктів 7-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 4-6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Сама та обставина, що працівники поліції доставили ОСОБА_1 до Кодимської ЦРЛ для проходження медичного огляду є підтвердженням того, що останній щонайменше був незгодний з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Однак, матеріали справ про адміністративні правопорушення ні за ч.1 ст. 130 КУпАП, а ні за ст. 185 КУпАП не містять в собі направлення на огляд водія або принаймні висновку за результатом проведення самого медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в Кодимській ЦРЛ, куди його було доставлено, згідно змісту рапортів поліцейських ОСОБА_3 від 13.01.2022 року (а.с.3 у справі № 503/270/22) та ОСОБА_2 від 13.01.2021 року (а.с.4 у справі № 503/270/22).

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

У зв`язку з чим тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Ураховуючи зазначене вище матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу належних, допустимих і достатніх доказів, на підставі яких суд мав би можливість дійти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

- щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, які були оформленні в справу № 503/270/22, надійшли до суду 21.02.2022 року, тобто через більше ніж місяць після самої події.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У відповідності до положень п.7 ст. 247 КУпАП, провадження по адміністративній справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, дана норма не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи, у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення, оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Водночас із цим п.7 ст. 247 КУпАП визначені обставини, які виключають та припиняють провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку визначати питання винуватості чи невинуватості особи після закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Ураховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення закінчився, суд позбавлений можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість неповнолітнього ОСОБА_1 , а тому провадження по справі у цій частині підлягає закриттю.

Керуючись ст. 36, 38, 130 ч.1, 185, 213, 221, 246-247, 265, 268, 283-284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Посвідчення водія тимчасово вилучене у ОСОБА_1 повернути володільцеві, поклавши обов`язок по виконанню постанови в даній частині на Відділ поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко