ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/643/22
Провадження №3/477/562/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Боровик С.С.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого не офіційно водієм сільгосптехніки, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №325285 від 06 червня 2022 року, об 11:35 того дня, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2102» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» (316-ий кілометр Вітовський район Миколаївської області) в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння був здійснений зі згоди водія на місці зупинки за допомогою алкотестера «Alcotest Drager 6810», тест якого показав 0.81 проміле алкоголю, чим порушив підпункт а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав надавши як письмові, так і усні пояснення. Вказав, що 06 червня 2022 року військовослужбовці попросили його терміново відвезти колеса їх автомобіля на шиномонтаж, оскільки вони були пошкоджені обстрілами. На шляху до м. Миколаєва, напроти с. Мішково-Погорілове, його зупинили поліцейські, які сказали, що він повинен продути алкотестер. Після продуття приладу той показав 0,81 проміле і поліцейські повідомили, що на нього буде складено протокол. Він не сперечався і підтвердив, що напередодні вжив невелику кількість алкоголю. Проте в обідній час, коли їхав, ніяких ознак алкогольного сп`яніння не було і почував себе нормально. Тому в подальшому, коли вже складався протокол про адміністративне правопорушення, він висловив сумнів щодо результатів продуття алкотетстреру, але поліцейська яка надала йому протокол вказала, що вже нічого не вдієш і пояснювати він може тільки в суді. Він про це записав в протоколі. Звернув увагу, що поліцейські йому нічого не пояснювали і не дали прочитати протокол та інші документи, які надали підписувати. Після того як він продув алкотестер не роз`яснили бути незгодним з його результатами і не пропонували проїхати до лікарні для повторного огляду. Крім того вказав, що протокол складено не повноважною особою його огляд і спілкування з ним здійснював поліцейський чоловічої статі, а протокол складено поліцейською-жінкою.

Суд, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши докази в справі, прийшов до наступних висновків.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В п. 3 розділу І цієї Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 9, розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 22, розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та проведення огляду таких осіб на стан сп`яніння.

Так, згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це неодноразово визначено правовими позиціями ЄСПЛ, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» ЄСПЛ визнав, що кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом, також підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якому записана суть правопорушення, додано CD-R диск із відеозаписом події, роздруковані результати продуття алкотестра ARLM-0376 та акт огляду з направленням до медичного закладу.

З дослідженого відеозапису нагрудного відеореєстратора поліцейських встановлено, що 06 червня 2022 року о 11:56 ОСОБА_1 поліцейським вказано, що тепер він буде продувати алкотестер. О 12:19 він його продув і який вказав наявність 0,81 проміле алкоголю у крові через видихуване повітря. Відеозаписом зафіксовано також спілкування поліцейського із ним, під час якого ОСОБА_1 не заперечував, що напередодні ввечері вживав алкоголь. Також відеозаписом зафіксовано як у нього запитують про те чи згоден він з результатами алкотетстера, на що він відповідає: Ну да..., а шо я...?. Після цього поліцейський запитує його: В медичний заклад є сенс їхати?, а він відповідає: Навіщо, якщо воно показало? Далі відеофіксація відсутня щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та його підписання відсутня. Відео тільки зафіксовано як поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КупАПі за це на нього буде накладено штраф.

При цьому суд погоджується із посиланням ОСОБА_1 щодо неповноважної особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки його огляд на стан сп`яніння здійснено поліцейським чоловічої статі, хоча відеозаписом і не зафіксовано чи представлявся він водію, називаючи свої дані, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він складений ОСОБА_2 .

Також суд згоден із посиланням ОСОБА_1 , що відеозаписом не зафіксовано як він був не згоден із протоколом при його підписанні, оскільки відеозапис про це відсутній. Його незгода непрямим чином підтверджується його особистим записом в протоколі про те, що він про це надасть пояснення в суді.

Серед нормативно-правових актів, які регулюють діяльність поліцейських при фіксації правопорушень існує Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція № 1026).

Положення цієї Інструкції передбачають такі види приладів відеофіксації: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів, безпілотний літальний апарат, відеореєстратор, портативний відеореєстратор, стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями п.5 розділу ІІ Інструкції № 1026 передбачає, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, а відео зйомка ведеться безперервно, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Між тим, із переглянутого відеозапису вбачається, що ними не зафіксований увесь процес виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Зокрема відеозаписом взагалі не зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинка, перевірка особи водія, виявлення у нього ознак сп`яніння, складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, переглядом всього відеозапису визначено, що фактично ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права і його право бути незгодним з результатом продуття алктетстера та бути доставленим до медичного закладу для повторного огляду, як не роз`яснювалися наслідки складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та яке суворе покарання передбачено за його вчинення. У нього лише формально запитували чи згоден він з результатами алкотестера і чи є сенс їхати до лікарні, а згоду на продуття алкотестера взагалі не запитували.

Резюмуючи зазначене слід здійснити висновок, що поліцейські порушили порядок огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки не отримали від нього згоду про огляд на місці зупинки, після продуття алкотетстра не встановили остаточно чи згоден водій з його результатами, не роз`яснили достеменно та зрозуміло, що він може бути незгоден з ним і пройти на протязі двох годин огляд у найближчому медичному закладі.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певного діяння, оскільки за встановлених обставин він не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не викликали сумніву у суду.

Долучене до протоколу направлення до медичного огляду на визначення стану сп`яніння, в якому зазначено, що ОСОБА_1 мав бути доставлений інспектором поліції Івановим А.В., суд не може вважати доказом, оскільки даних, що водія дійсно було доставлено до медичного закладу, не представлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення з врахуванням усіх наведених обставин, викликають розумні сумніви, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього матеріалів, як допустимих та достовірних і достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких встановлених обставин, слід дійти висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП через непідтвердження його вини доказами.

Керуючись ст.ст. 247, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за

ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд.

Суддя Р.В. Козаченко