Справа № 351/1053/22
Провадження № 33/4808/664/22
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції СЕГІН І. .
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зленка В.А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката-захисника Зленко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 03.08.2022 року біля 22.45 в смт. Заболотів, по вул. Пушкіна, Коломийського району керував транспортним засобом марки «Пежо-206», д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер».

Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат захисник Зленко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду першої інстанції необгрунтованою, винесеною передчасно, без з`ясування судом всіх фактичних обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення

Посилається на те, що відеозапис, який надається працівниками поліції до суду уривками (частинами) не є допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки він не є безперервним, а отже порушується процедура його отримання та належного оформлення. Вказує, що на відеозаписі не встановлені дата і час подій, які фіксуються.

Просить звернути увагу на те, що подання працівниками поліції, в якості доказу, відеозапису уривками та без встановлення на ньому дати і часу, становить особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, в нерівне становище із працівниками поліції щодо подання суду доказів, оскільки в такому випадку, особа позбавляється можливості довести суду наявність тих чи інших обставин (фактів), які мали місце та які можуть бути використані нею для доведення її невинуватості. Два відеофайли, які долучені до матеріалів справи, зовсім не відображають послідовність подій та зняті в інший час, про що зазначалось в письмових запереченнях, і жодним чином не стосується подій, які відбувались 03.08.2022 року згідно протоколу серії ААД№ 110852.

Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом о 22 год.45 хв. 03.08.2022 року згідно подій описаних в протоколі серії ААД №110852.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи взагалі відсутні рапорти поліцейських із поясненнями щодо обставин справи, зокрема підстав та причини зупинки транспортного засобу, ознак алкогольного сп`яніння, місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, а також пояснення причин, з яких відеозапис не є безперервним та чому на ньому не встановлені дати і час, хоча інша частина відеозапису їх містить.

Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на вказані доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Зі змісту доводів захисника адвоката Зленко В.А. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, однак повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження за його апеляційною скаргою в суді апеляційної інстанції, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Зленко В.А. повністю підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомлена про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається, що адвокат захисник Зленко В.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції необгрунтованою, винесеною передчасно, без з`ясування судом всіх фактичних обставин справи.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 03.08.2022 серії ААД № 110852; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", результат огляду 1,27 проміле, з результатами огляду водій згідний, що підтверджується його підписом.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110852 від 03.08.2022 року, ОСОБА_1 03.08.2022 о 22 год. 45 хв. в смт. Заболотів по вул. Пушкіна керував транспортним засобом Пежо 208 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер».

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП в Івано-Франківській області, старшим лейтенантом поліції Якуник В.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи, про що свідчить його власноручний підпис.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказано, що ОСОБА_1 відмовляється від пояснень, та зазначає, що перед тим випив пива.

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", результат огляду 1,27 проміле, з результатами огляду водій згідний, що підтверджується його власноручним підписом.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В розумінні приписів статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозаписи, які долучені працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що працівник поліції, який складає протокол про адміністративне правопорушення, самостійно вирішує питання щодо достатності доказів, які доводять вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд повинен сприяти сторонам у виконані ними своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих ним прав і допомагати їм отримати докази, які мають істотне значення для розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисником адвокатом Зленко В.А., заявлялось клопотання про витребування відеозаписів, які стосуються обставин події, з відповідного управління поліції. Однак, зі змісту доводів захисника вбачається, що він не має достовірної інформації про наявність таких відеозаписів і він самостійно не приймав будь-яких заходів для отримання таких відеозаписів, а тому його клопотання, носить суперечливий характер і не підлягає задоволенню.

В той же час, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення два відеозаписи, які зберігаються на відповідному диску, обґрунтовано визнані судом першої інстанції належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку та стосуються обставин висунутого обвинувачення стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що відеозапис є достатньо інформативним, належним та допустимим доказом, отриманим у встановленому законом порядку, дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зокрема, зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , на законну вимогу патрульного поліцейського добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер», погодився із отриманим позитивним результатом (1,27 %) та відмовився їхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Дані відеозапису повністю узгоджуються з даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с.1), з роздруківкою результатів огляду (а.с. 2), з даними Актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами яких проба позитивна і склала 1,27проміле (а.с.6).

Зокрема, зі змісту роздруківки технічного приладу Драгер, вбачається, що вищевказаний прилад пройшов калібрування 22.07.2022 року, що свідчить про його придатність для використання за призначенням.

Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відеозаписом зафіксовано, як ОСОБА_1 , виходить із автомобіля "Пежо-206", який був зупинений працівниками поліції, що повністю спростовує доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і в матеріалах справи відсутні докази його керування.

Також апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції і критично оцінює доводи захисника адвоката Зленко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 щодо розбіжності у часі , які стосуються проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, керування транспортним засобом та складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такі відмінності не свідчать про наявність істотних протиріч та стосуються однієї події, яка доводить факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських, які діяли в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який надав добровільну згоду на огляд на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Драгер», з позитивним результатом якого (1,27 проміле) добровільно погодився, про що ствердив повідомивши про це на відеозаписі. Таким чином, оглянуті відеозаписи повністю узгоджуються із сукупністю інших доказів по справі, які підтверджують вину у вчиненні правопорушення.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно, як водій транспортного засобу, пройшов на місці відповідний огляд на стан сп`яніння, яким було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та погодився із позитивним результатом такого огляду.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити обставини, які прямо вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення судом першої інстанції враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника ОСОБА_1 , ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Зленко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Снятиського районного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв