Справа № 203/1882/22
Провадження № 3/0203/1250/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

08.07.2022 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Шрамко Л.Л., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2022 р. до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2022 р. серії ААД№249360 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення: «04 червня 2022 року о 09 годині 40 хвилин в м.Дніпрі по пр.Б.Хмельницького біля буд.10 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A3, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук; почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я водій відмовився.

В суді ОСОБА_2 не визнав себе винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення та пояснив судді, що під час керування автомобілем 30.11.2019 р. не знаходився в наркотичному сп`янінні та від проходження в медичному закладі охорони здоров`я огляду на предмет встановлення стану сп`яніння не відмовлявся.

Представник ОСОБА_1 - захисник Шахторін А.С. в суді зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Подав суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем марки AUDI A3, н/з НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по проспекту Богдана Хмельницького, де його зупинили співробітники патрульної поліції, нібито за непрацюючий лівий сигнал стоп (докази відсутні, постанова не складалась). З ним в автомобілі знаходилось двоє малолітніх дітей (дочка ОСОБА_3 , півтора роки та син дружини від першого шлюбу ОСОБА_4 , 12 років). Працівники поліції наголошували на тому, що він може пройти огляд на стан сп`яніння проїхавши з ними в медичну установу. На запрошення працівників поліції пройти огляд, він не заперечував, однак у зв`язку з тим, що в його транспортному засобі знаходилось двоє малолітніх дітей, яких він не міг лишити та яких працівники поліції відмовлялись брати з собою, ОСОБА_1 був вимушений відмовитись від проходження огляду. Через деякий час, як на нього було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, приїхала його дружина, забрала дітей і ОСОБА_1 відразу відправився до медичної установи для проходження огляду на стан сп`яніння, який показав відсутність у нього будь-якого сп`яніння. Відповідно до протоколу серії ААД №249360 від 04.06.2022 року у водія ОСОБА_1 нібито були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, проте з відеозапису, наданого працівниками поліції з нагрудних камер неможливо пересвідчитись, яким чином співробітник патрульної поліції встановив наявність вказаних ознак наркотичного сп`яніння у водія. З наданого відеозапису взагалі не можливо встановити, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому не зафіксовано жодних ознак наркотичного сп`яніння, а поведінка останнього була адекватною для подій зафіксованих в протоколі. Це в свою чергу свідчить про те, що на відеозаписі не зафіксовано, які саме у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а також, які саме дії вчинював поліцейський, направлені на виявлення ознак сп`яніння, зазначених в протоколі. При цьому, як вбачається із даного відеозапису події, перед тим як запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейським, не було зазначено, які є підстави вважати, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, та у зв`язку з якими у працівників поліції виникли підозри, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння. З долученого до справи поліцейським відеозапису вбачається, що у порушення вимог п. 2-4 Інструкції ознаки наркотичного сп`яніння поліцейським фактично не встановлювалися і ОСОБА_1 не повідомлявся, без жодних мотивувань та обґрунтувань йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Ці обставини вказують на незаконність вимоги поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, оскільки лише при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, останній повинен на вимогу останнього пройти відповідний огляд. Тому, інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, в яких закріплено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Проте, весь час на відеозаписі ОСОБА_1 заперечував факт того, що він відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, таке й підтверджується власноруч складеними поясненнями, де зазначається, що він бажає пройти огляд на стан сп`яніння, однак у зв`язку з тим, що з ним були його малолітні діти, яких він не може лишити самих та яких працівники поліції відмовлялись везти з собою, останній був позбавлений такої можливості. Крім того, працівники діяли в супереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, клопотання про закриття провадження в справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час здійснення відеозапису нагрудною камерою поліцейського, запис з якої був досліджений судом, однозначно не було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки він заявляв про своє бажання пройти цей огляд. Однак зауважив, що він бажає пройти огляд на стан сп`яніння, однак у зв`язку з тим, що з ним були його малолітні діти, яких він не може лишити самих та яких працівники поліції відмовлялись везти з собою, останній був позбавлений такої можливості. Більше того, у поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що проти проходження медичного огляду не заперечує, однак працівники патрульної поліції залишили поза увагою його прохання забрати дітей разом з ним, оскільки в їх службовому автомобілі було відсуне місце для дітей. Крім того, зазначив, що після складання проколу самостійне пройде медичний огляд. Ця позиція ОСОБА_1 також підтверджена висновком КП «ДБКЛПД» ДОР від 07.06.2022 року, з якої вбачається, що 04.06.2022 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_1 самостійно звернувся до лікаря-нарколога цього медичного закладу та пройшов огляд на стан сп`яніння, під час якого у нього жодних ознак наркотичного сп`яніння встановлено не було.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі, що 04.06.2022 р. о 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A3, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Л.Л. Шрамко