Справа № 147/626/22
Провадження № 3/147/391/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Тростянецького відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення №38 від 18.07.2022 вбачається, що ОСОБА_1 не сплатив аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у сумі 99568,39 грн, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.183-1 КУпАП. Також, в протоколі зазначено, що виконавче провадження відкрито 03.12.2019 та ОСОБА_1 раніше притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, подав письмове клопотання в якому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.3 ст.183-1 КУпАП відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки після відпрацювання суспільно корисних робіт він влаштувався на роботу та із заробітної плати утримуються та перераховуються аліменти у розмірі 50% (з них 25% щомісячні аліменти, а інші 25% погашення заборгованості). Тому заборгованість зі сплати аліментів не може бути у такому розмірі, як зазначено в протоколі. Вважає, що ним вживалися заходи щодо сплати аліментів протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, призначеного з підстав, передбачених статтею 183-1 КУпАП.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа)при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Частина 3 статті 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, тобто несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

При цьому в примітці даної статті вказано, що під повторним вчиненням правопорушення у цій статті слід розуміти невжиття особою заходів щодо сплати аліментів протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, призначеного з підстав, передбачених цією статтею.

З протоколу про адміністративне правопорушення №35 від 18.07.2022 вбачається, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь стягувача на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, та становить 99568 грн. 39 коп.

Згідно повідомлення Гайсинського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 12.08.2022 №42/21/1252-22, яке міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 05.08.2020 Тростянецьким районним судом був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП до 120 годин суспільно корисних робіт, знятий з обліку 27.04.2022 у зв`язку із відбуттям адміністративного стягнення.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_3 від 31.08.2022 №19, ОСОБА_1 дійсно працює забивачем худоби з 10.06.2022, згідно до наказу №3 від 09.06.2022, з окладом 6550,00 грн. З ОСОБА_1 утримуються та перераховуються аліменти у розмірі 50% від заробітної плати, із них 25% щомісячні аліменти, а інші 25% погашення загальної суми боргу по аліментах. Про що, щомісячно повідомляється виконавча служба звітом про здійснені відрахування та виплати.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 вживалися заходи щодо сплати аліментів протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, шляхом влаштування останнього на офіційну роботу для можливості сплачувати аліменти та відповідно заборгованості зі сплати аліментів.

Доказів того, що ОСОБА_1 не вживав заходів щодо сплати аліментів протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, державним виконавцем, який склав протокол, не надано та під час розгляду протоколу не встановлено.

Суд зазначає, що згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183-1 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.А. Натальчук