Справа №295/9267/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І. В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу ФОП

за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 081054 від 10.09.2022 року, ОСОБА_1 10.09.2022 року о 00 год. 35 хв. керувала транспортним засобом «Citroen C4 Cactus», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest - 6820».

В суді ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що 10.09.2022 року завозила під час комендантської години друга додому. Поліцейські її зупинили в 00 год. 35 хв., так як порушила комендантську годину. Сказали є підозра що вона вживала алкоголь, запропонували драгер, вона погодилась. Кілька разів задувала, з третього разу результат показав 0,63 проміле. Вона не погодилась з результатом драгера, запропонувала їхати в лікарню, поліцейські сказали «ні» тому що комендантська година. Далі працівники поліції склали протокол, за словами ОСОБА_1 , вона його не підписала, тому що не згодна з результатом тестування.

Захисник Федоров Д.С. подав до суду клопотання, в якому просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також надав копії документів, відповідно до яких протокол серії ДПР18 № 081054 від 10.09.2022 року було оскаржено до Управління патрульної поліції в Житомирській області в порядку ст. 267 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши матеріали справи, долучені докази, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 081054 від 10.09.2022, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила дії, які їй інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 081054.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.9«а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У відповідності зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я; огляд обставин на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості, згідно якої всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачяться на її користь.

З матеріалів справи видно, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не визнала себе винною у вчиненні вказаного в протоколі правопорушення, у графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» підпис не поставила.

За змістом відеозапису події та інших доказів, наявних у даній справі, поліцейськими було проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу приладу «Drager Alcotest - 6820» із встановленням результату тестування 0,63 проміле алкоголю без з`ясування, чи згодна вона із результатом такого тестування, хоча остання стверджувала, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейські не роз`яснювали ОСОБА_1 її право не погодитися з результатом тестування та не пропонували ОСОБА_1 пройти подальший огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Тому суд не не визнає достовірними дані акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу про погодження вказаної особи з результатом тестування 0,63 ‰.

За таких обставин, в істотне порушення процедури огляду, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейські належним чином не з`ясували чи згодна ОСОБА_1 із встановленим ними за допомогою спеціального технічного засобу результатом тестування, та при фактичному запереченні вказаним водієм факту його алкогольного сп`яніння, не направили ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчий заклад охорони здоров`я.

Згідно вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.

Тому результати проведеного поліцейськими огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу із встановленням результату тестування 0,63 ‰ суд визнає недійсним. У справі відсутні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували дані протоколу про адміністративне правопорушення про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 266, 247 КУпАП , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Зіневич

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.