Справа №: 452/1391/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 червня 2022 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Пташинський І.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив :

09.06.2022 на розгляд до Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115034 від 03.06.2022 відносно ОСОБА_1 , який, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2022, переданий на розгляд судді Пташинському І.А. Ю.П.

Згідно з протоколом, складеним інспектором ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ст.лейтенантом поліції Груца С.П., 03.06.2022 о 20 год. 40 хв. в м. Самборі по вул.Шевченка, 26, Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер» - Алкотестер» на місці зупинки та у медичному закладі відмовився,чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення та просив провадження в справі закрити, у зв`язку із тим, що долучений до протоколу відеозапис є неналежним доказом, оскільки невідомо чим та коли знятий, а також не відображає всіх подій, які відбувалися на місці зупинки поліцейськими його автомобіля.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні в справі письмові докази, надавши їм оцінку в сукупності, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115034 від 03.06.2022;

- рапорт інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ст.лейтенанта поліції Груца С.П. від 03.06.2022;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.06.2022, в якому наявний запис « ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру №1» ;

- CD-R диск з відеозаписом (відеофайл не містить дати та часу проведення такого відеозапису; на ньому відсутній номенклатурний номер портативного відеореєстратора (боді-камери) яким здійснювався відеозапис), яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про Національну поліцію поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року.

Як визначено вимогами п.п. 2, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції №1026, портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім того, як визначено в пп.2 п.1 Розділу VII Інструкції №1026, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Таким чином, засоби що мають функції відеозапису та використовуються працівниками поліції під час виконання ними своїх повноважень мають відображати дату та час, а відеозйомка має вестися безперервно до її завершення, примусове виключення відео реєстраторів заборонено. При цьому суд розуміє, що вимога про безперервність, визначена в Інструкції, може мату розумну межу, тобто коли тривалість відеозапису обмежується технічними можливостями відеореєстратора (розрядження батареї, закінчення місця на карті пам`яті тощо) або іншими об`єктивними причинами, однак в такому випадку, згідно приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП, мають бути запрошені два свідки.

Поряд з цим, CD-R диск з відеозаписом (один відеофайл), яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, який долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить дати та часу проведення такого відеозапису; на ньому відсутній номенклатурний номер портативного відеореєстратора (боді-камери) яким здійснювався відеозапис.

Крім того, проаналізувавши зазначений відео файл із відеозаписом, вважаю, що він здійснений на мобільний телефон працівника поліції, оскільки має нетипову назву, як для відеофайлів відзнятих на портативні відеореєстратори працівників поліції - WhatsAppVideo 2022-06-08 at 11.49.06, що свідчить про його пересилання в месенджері «WhatsApp». Крім того, такий запис триває лише 3 хв. 26 секунд та в кінці запису примусово переривається працівником поліції, що прямо заборонено вимогами Інструкції №1026. При цьому свідків, у зв`язку з неможливість проведення відеофіксації, залучено не було. До того ж, вказаний відеозапис не містить всіх обставин складення адміністративного протоколу поліцейським, що в свою чергу позбавляє можливості перевірити дотримання поліцейськими всіх вимог закону при його складенні.

Таким чином, відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не може бути прийнятий до уваги, як доказ винуватості ОСОБА_1 , оскільки працівниками поліції були порушені вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року. Крім цього, цей відеозапис не містить дати та часу його проведення, а відтак не доводить обставин, які мають бути встановлені в суді (час, місце, спосіб вчинення правопорушення та ін.). Будь - яких інших доказів, які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, до матеріалів справи не долучено, а тому протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115034 від 03.06.2022 відносно ОСОБА_1 , складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в розумінні статті 251 КУпАП, не підтверджує факт вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Рапорт інспектора поліції від 03.06.2022, як доказ, що підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на правову позицію ВС, яку викладено у постанові КАС ВС у справі № 524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а тому до уваги не приймається.

За таких обставин вважаю, що пояснення ОСОБА_1 , які він дав безпосередньо в судовому засіданні, знайшли своє підтвердження, а тому приймаються до уваги.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Як регламентовано ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не доведена, тому в його діях відсутні подія і склад вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284, 287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя