Справа № 369/6166/22 Головуючий у І інстанції Гришко О.М.
Провадження № 33/824/2203/2022 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він09.07.2022 о 07 год. 50 хв. в с. Крюківщина по вул. Балукова, 8/1, керував автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці із застосуванням алкотестеру газоаналізатору «DRAGER ALCOTEST ARLJ-0419» у присутності двох свідків. Проба позитивна та становить 0,50 ‰, тест №32.Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9а Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, щосуддею на звернуто уваги на його пояснення про те, що 09.07.2022 року він транспортним засобом взагалі не керував та, відповідно,правил дорожнього руху не порушував, працівники поліції підійшли до нього в той час,коли він перебував біля магазину та чекав його відкриття, а його автомобіль був запаркований на автостоянці біля магазину та рухна ньому не здійснювався.

Вказує, що оскільки вказані події відбувались о 07 годині ранку, а він не місцевий та не був обізнаний з годинами комендантського часу в Київській області, вважав, що порушив саме правила комендантської години, а тому виконував всі вимоги працівників поліції та надав необхідні документи на автомобіль і пройшов огляд на стан сп`яніння, при цьому працівники поліції взагалі не роз`яснювали підстав такої перевірки, а про те, що відносно нього складається протокол про порушення ним ч. 1 ст. 130 КУпАП, він дізнався лише під час підписання протоколу.

Вказує, що наявне в матеріалах справи направлення до медичного закладу є формальним, зміст вказаного направлення йому не оголошувався та ним, відповідно, не підписувався,письмові пояснення свідків є неналежними та недопустимими доказами, оскільки вказані свідки не були присутні під час його розмови з працівниками поліції та не можуть стверджувати факту керування ним автомобілем. Відеозапис з нагрудної камери також вважає недопустимим доказом, оскільки він є неповним та не відображає усіх подій.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджується сукупністю доказів по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Як випливає з пояснень ОСОБА_1 , він не заперечує факту перебування під час спілкування з поліцейськими у стані алкогольного сп`яніння, правильності проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та його результати, але стверджує, що належним йому транспортним засобом, який перебував на парковці поблизу магазину не керував, а лише підійшов до нього, очікуючи у ранній час відкриття торгівельного закладу.

Як видно із змісту судового рішення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зазначеним показанням надав належну оцінку, спростувавши його даними, що містяться у відеозапису події з бодікамери поліцейського, письмових поясненнях свідків події.

Так, з відеозапису події вбачається, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 перебував біля належного йому транспортного засобу, який був розміщений на паркувальному майданчику поблизу магазину всупереч розмітки паркувальних місць, не заявляв про те, що транспортним засобом не керував, а навпаки намагався домовитися з поліцейським про те, що б на нього не складався протокол, давав пояснення на запитання поліцейського про причини необхідності керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про неналежність та недопустимість доказів,що містяться у відеозапису поліцейського, з тих мотивів , що на ньому не зафіксований момент зупинки транспортного засобу , є безпідставними, оскільки його зміст, у тому числі і зафіксовані пояснення ОСОБА_1 , мають значення для встановлення істини по справі, а переконливих даних про те, що процедура їх отримання істотно порушила права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Звертає на себе увагу також та обставина, що у графі протоколу про адміністративне правопорушення під назвою «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» особисто ОСОБА_1 виконаний визнавальний провину напис про те, що такий випадок «більше не повториться».

Зазначеними доказами доведена та обставина, що версія ОСОБА_1 виникла вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення і не підтверджена жодним належним чи допустимим доказом по справі.

Наданий ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції відеозапис з камери відеоспостереження , з якого вбачається, що за 15-20 хв. до події він виходив з будинку та території житлового комплексу, не підтверджує версії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не виключає можливості керування ним транспортним засобом у час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, висновок судді про те, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги правильності висновку судді не спростовують.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Порушень норм процесуального права, які б могли слугувати підставами ля зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль