Справа№938/101/22
Провадження № 3/938/81/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно протоколу адресамісця проживання: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, головного бухгалтера ПРАТ "Івано-Франківськтурист",

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ВСТАНОВИВ:

08.02.2022 до Верховинського районного суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022 даний адміністративний матеріал було передано до провадження судді Джуса Р.В.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №217 від 02.02.2022, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ПРАТ "Івано-Франківськтурист" вчинила правопорушення, а саме, несвоєчасно подала звітність з рентної плати за 2 та 3 квартали 2021 року, граничний термін подання - 09.08.2021 та 09.11.2021, фактично подавши такі - 09.12.2021, порушивши п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 та п.257.3 ст.257 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судове засідання з розгляду даного адміністративного протоколу було призначенно до розгляду на 25.02.2022.

В судове засідання 25.02.2022 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання, шляхом направлення судової повістки на адресу, що вказана в протоколі. Причини неявки суду не повідомила. При цьому відомості про вручення їй судової повістки про виклик до суду, станом на дату розгляду справи, на адресу суду не повернулися.

Наступне судове засідання було відкладено на 04.03.2021. Однак в дане судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явилася. При цьому, докази вручення їй судової повістки про виклик до суду , станом на дату розгляду справи, на адресу суду не повернулися.

З метою недопущення порушення права особи на захист, судове засідання було відкладено на 31.03.2021.

В судове засідання 31.03.2022 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку.

Оскільки докази отримання ОСОБА_1 судової повістки про виклик в судове засідання на 31.03.2022 на адресу суду не повернулися, з метою перевірки інформації щодо отримання ОСОБА_1 відповідної судової повістки, дане поштове відправлення було відстежено судом за трекінговим номером на офіційному сайті АТ "Укрпошта", та встановлено, що поштове відправлення отримано адресатом особисто -28.03.2022.

Тобто судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення особи про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

За вказаних обставин, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилася в судове засідання, судом вирішено провести розгляд справи за її відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч.3-5 ст.38 КУпАП.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто, з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст.19 Конституції України суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Зі змісту абзацу 1 статті 247 КУпАП слідує, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи або визнання відсутності в діях особи складу та події адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і можливість прийняття таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини та призначення адміністративного стягнення.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у визначені ст. 38 КУпАП строки.

Таким чином, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, провадження у яких закривається.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КпАП України, ОСОБА_1 вчинено 09.12.2021, адміністративний матеріал надійшов до суду 08.02.2022, а до провадження судді -17.02.2022, неодноразові відкладення розгляду справи викликані лише об`єктивними причинами, які пов`язані з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідалності в судове засідання , у зв`язку з чим, на момент розгляду справи у суді закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, тому слід, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 38, ч.1 ст.130, 247 п.7, ст.ст. 283, 284 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі за ч.1ст.163-1 КпАП України відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС