Провадження № 3/522/7423/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 липня 2022 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду 14 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , 01 листопада 2021 року о 04 годині 10 хвилини в м. Одеса, по Фонтанській дорозі, біля буд. 29, керував т/з «Porsche Macan R4» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, та в медичному закладі від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, згідно Висновку №004600, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 147852 від 01 листопада 2021 року за ч. 1 ст. 130КУпАП України.

В судове засідання 16 серпня 2021 року з`явився адвокат Приміч Д.В. в інтересах ОСОБА_1 заперечував, щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що його підзахисний відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», оскільки було достатньо об`єктивних сумнівів вважати, що отриманий результат тесту на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» буде коректним та відповідатиме дійсності. Наголосив, що ОСОБА_1 ні в якому разі не відмовлявся пройти такий огляд у медичному закладі.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення містить недостатньо ознак для підозри, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Докази які додаються до нього не зазначено та не ідентифіковано в повній мірі, а саме щодо доданого відеозапису, то відсутній номер камери, відсутній номер висновку складеного у медичній установі. Також відсутні дані свідків та понятих.

Зазначив, що Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння складений із Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, чи перебування під впливом лікарських препаратів, складений із суттєвими порушеннями, має протиріччя з подіями зафіксованими на відео, тому не може бути належним та допустимим доказом у суді.

Також суд встановлює, що 01 червня 2022 року до суду надійшли письмові пояснення по справі подані ОСОБА_1 в яких просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи у сукупності надані докази, заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до приписів ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. При складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка в протоколі.

У відповідності до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.256 КУпАП України визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КпАП України).

Судом встановлено, що 01 листопада 2021 року о 06 годині 03 хвилини інспектором 2 взводу 7-ї роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП було складено протокол серії ААБ №147852 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, за результатом порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку із встановленням факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , з огляду на підозру у інспектора на перебування водія у стані алкогольного сп`яніння з ознаками сп`яніння.

Доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, поліцейськими до суду надані тільки наступні матеріали: протокол про адміністративне правопорушення, Довідку зігдно інформаційного порталу Національної поліції, про те, що протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не притягувався, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 жовтня 2021 року та заповненому 01 листопада 2021 року, три диски з відеозаписом з місця події.

В першу чергу, суд зазначає, що поліцейський у своїх діях має керуватися зокрема Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.).

Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення, суд не може не погодитися із твердженням захисника, та встановлює, що в ньому відсутнє зазначення будь-яких інших доказів, таких як протокол, направлення на проведення огляду в медичному закладі, пояснень свідків, понятих, у графі «До протоколу додаються», а ті докази які додаються до нього не ідентифіковано в повній мірі.

Так, щодо доданого відеозапису, то відсутній номер відеореєстратора на який здійснено відеофіксацію. Також відсутній номер Висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість. Перелічене вище, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, та вимогам ст. 256 КУпАП, а тому ставить під сумнів зазначені докази, як таки що отримані у не належному порядку.

Згідно п.3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд встановлює, що підставу вважати про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння Інспектор у протоколі обґрунтовує, тим що у водія був запах алкоголю з порожнини рота. Інших ознак, інспектором не зазначено у протоколі, (наприклад таких як: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.).

Таким чином, твердження захисника про те, що було недостатньо ознак для обгрунтованої підозри у Інспектора вважати про те, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння та, яким чином Інспектор взагалі перевіряв та виявив запах саме алкоголю із порожнини рота водія не підтверджене будь-якими іншими доказами у справі.

Протокол за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 147852, складено 01 листопада 2021 року, а акт медичного огляду особи за №001600 (на підставі якого складено висновок та в подальшому протокол) складено 1 жовтня 2021 року.

Пунктом 9 розділу II Інструкції вказано, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У свою чергу, у Висновку щодо результатів медичного огляду на стан такого сп`яніння за №001600 вказано, що на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом з метою виявлення стану сп`яніння складено такий о 5 годині 10 хвилин 1 жовтня 2021 року.

Частиною 2 статті 254 КУпАП вказано, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 22 розділу III Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, висновок щодо результатів медичного огляду на стан такого сп`яніння за №001600 складено на підставі акту огляду від 1 жовтня 2021 року (дата заповнення висновку 1 листопада 2021 року, тобто через місяць з дня огляду), та протокол на підставі такого висновку складено 1 листопада 2021 року.

Суд допускає, що має місце помилка (описка), однак вказані розбіжності у даті, враховуючи позицію сторони захисту, щодо вказаної обставини, свідчать про той факт, що даний Висновок складений із порушенням вимог Інструкції.

У Висновку щодо результатів медичного огляду на стан такого сп`яніння за №001600 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медобстеження в повному обсязі у присутності двох понятих.

Однак, будь-яких відомостей, ідентифікуючих даних осіб та їх підписів, які виступали у якості понятих, та зафіксували факт відмови ОСОБА_1 ані, у Висновку, ані у Протоколі, ані у вигляді пояснень на окремому аркуші, матеріали справи не містять.

Досліджуючи відеозапис, який доданий поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення у якості доказу (Диск 1) перші файли, на початку відеозапису, суд вбачає, що інспектор багато разів роз`яснює водію ОСОБА_1 що з огляду на те, що в нього виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, є необхідність на його вимогу пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер». ОСОБА_1 багато разів відмовився проходити огляд за допомогою такого приладу, пояснюючи це тим, що у нього виник сумнів, щодо достовірності та коректності можливих результатів, оскільки надана для тесту трубка була розпакована. Вбачається, що ОСОБА_1 неодноразова повідомив про своє бажання та наполягав проїхати в «11 больницу» для проходження тесту на стан сп`яніння у медичній установі.

Після чого інспектором в подальшому, ще неодноразово на протязі тривало часу було запропоновано пройти тест на місці за допомогою газоаналізатору «Драгер».

В подальшому, перебуваючи вже у медзакладі на файлі відеозапису (останні цифри назви 480310) о 04:52 поліцейський декілька разів стверджував, що ОСОБА_1 зараз буде проходити огляд за допомогою газоаналізатору «Драгер», постійно запитуючи ОСОБА_1 «Вы отказываетесь?».

Суд погоджується з позицією захисника, що зазначена поведінка інспектора дійсно свідчить про упередженість інспектора та намаганням маніпулювання подіями огляду ОСОБА_1 .

Щодо вказаної обставини, суд зазначає, що відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Таким чином, можна дійти висновку, що пропонування інспектором проходження тесту за допомогою газоаналізатору «Драгер» у медичній установі, є недоцільним, та свідчить про незаконність такої вимоги.

На Диску 3 файл, останні цифри 1730410 вбачається, що лікаря на камері не видно, слідує пропозиція від невстановленої особи здати сечу.

В подальшому вбачається, що ОСОБА_1 повертається до кабінету, із зазначенням, що не може здати матеріал для аналізу, у відповідь слідує «попробуйте ще» (без пропонування інших альтернатив).

Суд враховує той факт, що на відео також зафіксовано, що за не недовгий час до цього, ОСОБА_1 звертався до поліцейського щодо можливості сходити до вбиральні, на що останній йому повідомив де це можна зробити, очевидно знаючи, що в подальшому необхідно буде здавати матеріал для проведення огляду лікарем.

Також з огляду відеофайлу останні цифри 530310 вбачається, що огляд ОСОБА_1 розпочато, останній на вимогу лікаря здійснює маніпуляції (рухи, присідання, дотики до носа із закритими очима), після чого лікар веде якісь записи. Однак, данні та медичні висновки за наслідком цього огляду до справи не надані.

Будь-які роз`яснення, щодо порядку відбору матеріалу для аналізу та процедури проведення експертного дослідження не проводились.

З відео також вбачається, що після того як ОСОБА_1 повідомив лікаря що не може здати сечу на аналіз, о 05 годині 47 хвилин, о 05 годині 52 хвилини та о 05 годині 53 хвилини, ОСОБА_1 зазначає «я не отказываюсь не от чего» в контексті, що він не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, однак, інших альтернатив відбору матеріалу для проведення дослідження все одно запропоновано не було.

В свою чергу, згідно п.п.12, 13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Також вбачається, виходячи із коментарів поліцейського, який був присутнім під час огляду ОСОБА_1 , що Направлення на проведення огляду в медичному закладі, поліцейський виписував вже перебуваючи у медичному закладі, під час пропонування лікарем здати ОСОБА_1 сечу на аналіз.

Щодо понятих, на відеозаписі вбачається, що о 05:41 в приміщенні лікарні присутні дві особи ( ОСОБА_1 відсутній), яких лікар просить поставити підписи, при цьому не озвучуючи їх питання та подію, яку вони повинні підтвердити. З відео вбачається, що у присутності зазначених двох невідомих осіб ОСОБА_1 не задавалися будь-які питання, та він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Крім того, вказані особи ставили підписи у іншій кімнаті, не там де проводився огляд. Після чого останні виходять із приміщення.

В свою чергу, суд зазначає, що документ із підписами, мова про який йде на відео, до матеріалів справи також не додано.

Вищевказане в тому числі ставить під сумнів дійсність висновку щодо результатів медичного огляду на стан такого сп`яніння складеного у відношенні ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Інспектор поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини адміністративного правопорушення, виявити як ті обставини, що вказують на вину, так і ті, що вказують на невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до приписів положення ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положення ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КпАП України, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, суд, керуючись ст. 252 КпАП України, повинен надати належну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись при цьому лише законом та правосвідомістю.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Крім того, 29 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справ № 310/4923/17(2-а/310/157/17) вказав, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" від 09.06.2011 р.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, які наявні в матеріалах справи факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Таким чином, оцінюючі у сукупності усі фактичні обставини даної справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що останній відмовився без поважних причин від проходження огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Науменко