Єдиний унікальний номер 341/425/22
Номер провадження 3/341/249/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за наступних встановлених суддею обставин.

19.04.2022 о 22 годині 57 хвилин по вул. Галицькій в с. Межигірці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Тoyota, н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки ТЗ із застосуванням приладу «Драгер 6810», за допомогою відеофіксації бодікамери поліцейського, тест № 5448, результат 1,55 % проміле. Своїми діями порушив вимоги п. 2. 9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 09.05.2022 з викликом особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, шляхом направлення поштової повістки рекомендованим листом з повідомленням.

У судове засідання 09.05.2022 ОСОБА_1 не з`явивився.

09.05.2022 захисниця ОСОБА_1 адвокат Шевчук-Філімон Н. М. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вона не має можливості з`явитись у судове засідання, так як перебуває за кордоном з метою перевезення гуманітарної допомоги. При цьому захисниця ознайомилася з матеріалами справи 04.05.2022.

У зв`язку з клопотанням адвоката Шевчук-Філімон Н. М. судове засідання відкладено на 11:30 25.05.2022.

25.05.2022 у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На адресу місця проживання ОСОБА_1 надсилалась судова повістка про виклик у судове засідання, яку ОСОБА_1 отримав 24.05.2022 (а. с. 20).

25.05.2022 захисниця ОСОБА_1 адвокат Шевчук-Філімон Н. М. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її зайнятістю в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області. При цьому адвокат належних доказів такої зайнятості 25.05.2022 о 11.30 не надала.

Судове засідання сідкладено на 08.06.2022.

У судове засідання 08.06.2022 ОСОБА_1 та його захисниця Шевчук-Філімон Н. М. не з`явились, хоча були повідомлені про розгляд справи у телефонному режимі.

08.06.2022 захисниця ОСОБА_1 адвокат Шевчук-Філімон Н. М. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вона бере участь в обстеженні земельної ділянки.

Судове засідання відкладено на 10.06.2022.

10.06.2022 захисниця Шевчук-Філімон Н. М. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в Івано-Франківському апеляційному суді.

Судове засідання відкладено на 15.06.2022, проте захисниця Шевчук-Філімон Н. М. у судове засідання не з`явилась, хоча повідомлена про розгляд справи під розпис (а. с. 42).

15.06.2022 захисниця Шевчук-Філімон Н. М. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в Івано-Франківському апеляційному суді. Також подала заперечення на протокол і просила провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити. Просила викликати свідка ОСОБА_2 .

При цьому у клопотанні від 15.06.2022 про відкладення розгляду справи адвокат просила призначити судове засідання на 24.06.2022.

Судове засідання відкладено на 24.06.2022.

24.06.2022 представниця ОСОБА_3 подала до суду клопотання про відкладення судового засідання, так як вона перебуває у відпустці до 30.07.2022. Проте не підтвердила обґрунтованість цього клопотання жодними доказами.

У судове засідання 24.06.2022 ОСОБА_1 також не прибув, як і не прибував жодного разу до 24.06.2022. Жодних заяв чи клопотань суду на надсилав.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його захисника, суддя виходить з такого.

Констатую, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 244890 міститься підпис ОСОБА_1 , який свідчить про ознайомлення зі змістом цього документа, де чітко зазначено, що справа буде розглядатись судом у місті Галичі. Повідомлення про це міститься і на відеозаписах у справі. Крім цього, відомості про час розгляду цієї справи оприлюднено на офіційному сайті Галицького районного суду Івано-Франківської області, який є загальнодоступним. Водночас, ОСОБА_1 до моменту розгляду справи у суді по суті жодних дій, спрямованих на участь у цій справі, зокрема щодо надання особистих пояснень, не вчиняв, поводив себе пасивно, жодних клопотань чи заяв до суду не подавав. Всі дії від імені особи здійснювала захисниця.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суддя, враховуючи неявку ОСОБА_1 без поважної причини у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе справу розглядати без його участі.

Так само поведінка захисника Городецького М. І. та її численні заяви про відкладення розгляду справи, зокрема 24.06.2022, тобто у день, на який адвокат сама просила призначити справу, свідчать про зловживання процесуальним правом і намагання затягнути час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції.

До суду не надіслано жодного доказу (підтвердження) того, що ОСОБА_1 не мав можливості 24.06.2022 взяти участь у розгляді справи. Тоді як адвокат не надала доказів поважності неприбуття у судове засідання 24.06.2022, заявивши попередньо клопотання про призначення розгляду справи на цю дату.

З огляду на подання адвокатом заперечень на протокол, викладення у них позиції сторони захисту щодо суті обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, очевидне зловживання захисницею процесуальним правом, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі матеріалів без ОСОБА_1 та його адвоката. На переконання судді, це не буде порушенням права особи на захист, оскільки з 09.05.2022 у ОСОБА_1 та його захисниці було достатньо часу, щоб хоча б раз прибути у судове засідання та особисто надати пояснення.

Розглянувши клопотання захисниці від 15.06.2022 про виклик до суду свідка ОСОБА_2 , суддя виходить з такого.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення № 244890 ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Тoyota, н. з. НОМЕР_1 , за керування яким у стані алкогольного сп`яніння складено вказаний протокол.

Відповідно до наявних у справі відеозаписів з ОСОБА_1 під час зупинки автомобіля у ТЗ на передньому місці біля водія перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння ще один чоловік, якого дружина ОСОБА_1 називає ОСОБА_4 .

Відповідно до змісту рапорта поліцейського (а. с. 6) з ОСОБА_1 в автомобілі під час зупинки перебував саме ОСОБА_2 , тобто власник ТЗ.

Таким чином, суддя дійшов висновку про те, що захисниця просила викликати свідком ОСОБА_2 , перебування і поведінку якого 19.04.2022 після 22:57 зафіксовано на тривалих відеозаписах бодікамери поліцейського. Згідно з даними, які містяться у цих відеозаписах, долучених до справи, ОСОБА_2 під час дії комендантської години і в умовах воєнного стану неодноразово відверто погрожував працівникам поліції, зокрема фізичною розправою, часто використовував гучну нецензурну лайку серед вулиці у населеному пункті, зневажливо ставився до працівників поліції. При цьому поведінка ОСОБА_2 свідчить про наявність у нього явних ознак сильного алкогольного сп`яніння.

З огляду на те, що ОСОБА_2 є безумовно зацікавленою особою, наявні у справі відеозаписи дають можливість повністю встановити фактичні обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до статті 280 КУпАП, незабезпечення явки указаного свідка під час розгляду справи самою стороною захисту, а також беручи до уваги стан і поведінку такого свідка під час відповідних подій виявлення і фіксації адміністративного правопорушення, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи без отримання пояснень від зазначеного свідка.

Іншими словами, суддя дійшов висновку про те, що пояснення ОСОБА_2 не мають вирішального значення для вирішання питання про доведеність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписами, якими зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Захисниця Шевчук-Філімон Н. М. у своїх запереченнях вину ОСОБА_1 заперечила та просила провадження у справі закрити з огляду на порушення під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та, як наслідок, недопустимість і неналежність доказів у справі.

На переконання захисниці, порушення, у результаті допущення яких справа підлягає закриттю, полягають у наступному.

1.Відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, що він і заперечує.

2.Наявні відеозаписи у матеріалах справи є неналежним доказом, оскільки на них відсутнє звукове відображення подій, а тому відсутні докази роз`яснення ОСОБА_1 його прав.

3.Відсутні докази поважності причин зупинки ТЗ.

4.Відсутні докази вручення особі акта огляду на стан алкогольного сп`яніння.

5.Відсутні докази надання ОСОБА_1 пропозиції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

6.Відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 поліцейськими від керування транспортним засобом, що свідчить про те, що особа не знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.

З оглянутих численних і довготривалих відеозаписів поліцейських суддя установив наступне.

З відеореєстратора автомобіля поліцейських, папка на диску «Рух та зупинка». Наявні два відео файли не містять звукового відображення. Автомобіль марки Тoyota, н. з. НОМЕР_1 , рухається 19.04.2022 о 22:56 у темну пору доби, поліцейські почали наздоганяти автомобіль і подали знак проблисковими маячками про необхідність зупинки. Після зупинки транспортних засобів працівник поліції одразу підійшов до зупиненого автомобіля. Після короткого спілкування з водієм через відчинене вікно з водійського місця автомобіля вийшов ОСОБА_1 . З пасажирського переднього сидіння автомобіля вийшла ще одна особа, якою відповідно до наявних у справі доказів, зокрема відеозаписів, був ОСОБА_2 (власник авто).

З наявних численних відеозаписів, здійснених бодікамерою поліцейських, папка на диску «Городецький», наявне чітке звукове відтворення подій усіх файлів, установлено таке.

ОСОБА_2 висловлюється нецензурними словами, поводить себе з працівниками поліції агресивно, часто кричить, поводить себе неадекватно, зневажливо до працівників поліції, погрожує. Візуально в особи наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Сам ОСОБА_1 неодноразово заспокоює ОСОБА_2 . На шум ОСОБА_2 з будинку вийшла дружина ОСОБА_1 , теж заспокоює «Юрія», питає, що трапилось.

Після того, як ОСОБА_2 пішов з місця події, працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 . Особі роз`яснено про необхідність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки ТЗ або у випадку відмови у медичному закладі. ОСОБА_1 вказує свої дані, ПІБ, дату народження. Запитує, чи наявні докази, що саме він керував транспортним засобом. При цьому не заперечує, що керував. Підтверджує, що вживав пиво близько однієї літри годину тому. Працівники поліції детально кілька разів роз`яснили про можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального сертифікованого приладу або в лікарні. Спершу ОСОБА_1 відмовлявся проходити огляд на місці, проте через деякий час після усвідомлення необхідності їхати в медичний заклад надав згоду пройти огляд на місці. Після продуву приладу «Драгер 6810» показник позитивний 1,55 % проміле. На запитання, чи погоджується особа з результатом, ОСОБА_1 відповідає, що не знає, раз показує значить щось є, від поїздки у медичний заклад відмовляється. Працівники поліції детально роз`яснили ОСОБА_1 його права відповідно до Конституції України та КУпАП.

На відео також відображено складення протоколу, підписи протоколу і роздруківки приладу «Драгер 6810», вручення особі його копії, роз`яснення порядку і місця розгляду справи.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суддя виходить з такого.

Відповідно до вимог п. 2. 9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, обов`язковою умовою накладення стягнення є встановлення факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, переконуюсь, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З наявних у справі відеозаписів суддя встановив дотримання працівниками поліції викладених вимог статті 266 КУпАП щодо дотримання порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки ТЗ.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього рішення, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 19.04.2022 серії ААБ № 244890, у якому викладено суть порушення ОСОБА_1 , місце та час його вчинення; здійснено правильно кваліфікацію його діяння, відмова особи від надання пояснень;

- у численних і тривалих відеозаписах працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано рух автомобіля, з водійського сидіння якого після зупинки вийшов ОСОБА_1 ; зафіксовано процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог чинного законодавства, результат огляду, роз`яснення прав особі. При цьому відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності;

- роздруківці приладу «Драгер 6810», тест № 5448, результат 1,55 %, підписаній особою;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- копії постанови від 19.04.2022 № 961403 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за відсутність посвідчення водія;

- копії дійсного свідоцтва про повірку приладу «Драгер 6810»;

- письмових запереченнях адвоката, яким підтверджується, що на відеозаписах ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Водночас вважаю, що усі доводи захисниці спрямовані виключно на забезпечення уникнення особою адміністративної відповідальності, а не на встановлення об`єктивних обставин, які доводять відсутність складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Викладені вище доводи захисниці не беру до уваги та вважаю їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Чинний КУпАП не визначає поняття допустимості та належності доказів, проте відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим кодексом (ст. 86 КПК України).

Викладені у пункті 1 доводи захисниці щодо відсутності належних доказів факту керування ТЗ ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявним у справі відеозаписом з патрульного автомобіля поліцейських, яким зафіксовано як одразу після зупинки ТЗ з водієм крізь відчинене вікно спілкується поліцейський, а надалі водій виходить з автомобіля. Цим водієм був ОСОБА_1 . Крім того, суддя бере до уваги, що під час тривалих зафіксованих на бодікамеру поліцейського розмов ОСОБА_1 жодного разу не зазначив про керування ТЗ іншою особою, тобто не ним. Не зазначив цього і поясненні, яке міститься у протоколі, хоч працівник поліції надавав таку можливість.

Також, не заслуговують на увагу доводи захисниці (пункт 2) про те, що наявні відеозаписи у матеріалах справи є неналежним доказом, оскільки на них відсутнє звукове відображення подій, а тому відсутні докази роз`яснення ОСОБА_1 його прав.

Оцінивши наявні у справі відеозаписи, визнаю їх належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку працівниками поліції за допомогою технічних засобів відеозапису, як це передбачено у статті 266 КУпАП, та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Своєю чергою наявні відеофайли, створені за допомогою бодікамери, містять звукове відтворення і на них зафіксовані дані про фактичне чітке і доступне роз`яснення прав ОСОБА_1 з боку поліцейських.

Щодо пункту 3 доводів зазначаю таке.

Не беру до уваги доводи представниці про те, що поліцейські зупинили транспортний засіб безпідставно, оскільки у державі введено воєнний стан і ОСОБА_1 керував автомобілем під час комендантської години.

Водночас вважаю за необхідне вказати, що відсутність доказів обгрунтованості причин зупинки ОСОБА_1 не може бути підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у цьому випадку не підлягає застосуванню доктрина «плодів отруйного дерева».

Так, відповідно до вказаної доктрини, якщо джерело доказів є недопустимим, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Проте, факт зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 жодним чином не може вважатися джерелом доказів, зокрема у розумінні статті 251 КУпАП, а отримані після зупинки автомобіля працівниками поліції докази (дані, які містяться у протоколі, відеозаписах тощо) є належними і допустимими.

Тобто, дані щодо зупинки автомобіля це докази, які містяться у протоколі і на відеозаписі, які є джерелами доказів. Водночас, сам факт зупинки не є джерелом доказів, а тому доктрина «плодів отруйного дерева» не може бути застосована.

Також зазначаю, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Безпідставним і надуманим є посилання захисниці на відсутність доказів вручення особі акта огляду на стан алкогольного сп`яніння (пункт 4 доводів), оскільки ОСОБА_1 вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, що і передбачено КУпАП. Своєю чергою акт огляду на стан сп`яніння як один із доказів і не повинен вручатися особі. Такий долучено працівниками поліції до протоколу, направленого до суду. В межах реалізації прав, передбачених статтею 268 КУпАП, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись зі змістом вказаного акта, чим і скористалась його захисниця.

Щодо посилання захисниці на відсутність доказів надання ОСОБА_1 пропозиції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (пункт 5 доводів), то такі повністю спростовуються наявними відеофайлами, де зафіксовано багаторазові пропозиції зі сторони поліцейських пройти огляд у медичному закладі.

Також, не беру до уваги доводи (пункт 6) захисту про відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 поліцейськими від керування транспортним засобом, як на дані того, що особа не знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджено результатами проведеного відповідно до приписів КУпАП огляду за допомогою сертифікованого спеціального технічного приладу, підтвердженням самого ОСОБА_1 на відеозаписах про вживання пива.

При цьому відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 поліцейськими від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням пункту 2.9 «а» ПДР України, за що і передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, відсутність доказів належного оформлення працівниками поліції процедури відсторонення водія від керування ТЗ, як передбачено частиною першою статті 266 КУпАП, не свідчить і не може свідчити про стан сп`яніння ОСОБА_1 чи відсутність такого. Своєю чергою беру до уваги те, що ОСОБА_1 , як і автомобіль, перебували біля житлового будинку особи. Також, на місці події був присутній власник автомобіля ОСОБА_2 .

Таким чином, усі доводи захисниці не заслуговують на увагу та не спростовують порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» ПДР України.

Окремо зазначаю, що вважаю недопустимим, щоб окремі, ймовірно існуючі незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів адміністративного порушення чи розгляду справи, призводили до уникнення відповідальності окремими громадянами, які нехтують вимогами чинного законодавства України і наражають на реальну небезпеку інших громадян. Ураховую суспільну небезпеку здійснення особою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Керуючись внутрішнім переконанням та об`єктивним аналізом обставин справи, доходжу висновку про те, що особа дійсно керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Здійснила відповідне порушення під час дії воєнного стану у державі та комендантської години у регіоні

Відповідно до ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас захисник та ОСОБА_1 не надали жодного доказу того, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, та жодним чином не спростували його вчинення.

На підставі оцінки усіх встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку, на підставі належних, допустимих та достатніх доказів доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року в розмірі 2481 грн.

Керуючись статтями 130, 251, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ