Справа № 163/644/22 Провадження №33/802/498/22 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.472 МК України Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судових засідань Русинчук І.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ткачук Вікторії Вікторівни, представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ткачук В.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія ТОВ "Піщанське АТП 10540", РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 180 355 (сто вісімдесят тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 95 копійок з конфіскацією в дохід держави 207 штук пілінгу для обличчя, 86 штук освіжаючого тоніку для обличчя загальною вартістю 180 355,95 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці витрати у справі на зберігання товарів в розмірі 157 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 гривні.

Так ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він прямуючи 29 квітня 2022 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці водієм рейсового автобуса "Сетра", номерний знак НОМЕР_2 , сполученням "Гдиня-Дніпро", у власній митній декларації жодних товарів не вказав, не задекларувавши за встановленою формою 207 штук пілінгу для обличчя, 86 штук освіжаючого тоніку для обличчя загальною вартістю 180 355,95 гривні, що знаходились в багажному відділенні автобуса і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись із такою постановою судді захисник ОСОБА_1 - адвокат Ткачук В.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, просить скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Водночас, захисник з апеляційною скаргою подала клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження цього судового рішення вважаючи, що строк було прощено з поважних на те причин. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 було відомо про час та місце судового розгляду щодо нього, однак він не зміг бути присутнім у вказаний день, оскільки перебував за кордоном. Зазначає про віддаленість розташування Любомльського суду Волинської області і місця проживання її підзахисного (Вінницька область). Вказує, що примірник оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 04.07.2022.

07.07.2022 адвокатом Калачик Н.М. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, однак на той час захиснику не було відомо про причини відсутності останнього під час розгляду справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим Волинський апеляційний суд 01.08.2022 відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки визнав доводи апелянта про причини пропуску строку неповажними.

Проте, ОСОБА_1 01.08.2022 було укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Ткачук В.В. та повідомлено про нові обставини щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням вищезазначеного та введенням на всій території України воєнного стану, що також перешкоджає своєчасній подачі різних процесуальних документів, захисник просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та поновити вказаний строк.

Заслухавши думку захисника, яка підтримала клопотання та просила поновити строк на апеляційне оскарження, представника митниці, який заперечив щодо задоволення вказаного клопотання, дослідивши матеріали вищевказаної справи про адміністративне правопорушення, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Калачик Н.М. 13 липня 2022 року подала до Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року.

Постановою Волинського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року захиснику ОСОБА_1 - адвокату Калачик Н.М. було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови судді від 26.05.2022 року, а апеляційну скаргу, - повернуто апелянту.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ткачук В.В. 05 серпня 2022 року засобами поштового зв`язку, поза межами 10-денного строку оскарження судового рішення, визначеного ст.294 КУпАП, подала до Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу одночасно з клопотанням, в якому також просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, мотивуючи це тим, що лише 01.08.2022 ОСОБА_1 повідомив про нові обставини і надав докази, якими обґрунтовуються причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Проте таке посилання апелянта до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судом прийнята 26 травня 2022 року, та дійсно без участі ОСОБА_1 чи його захисника.

Водночас матеріалами підтверджується, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що не заперечується і захисником, однак на вказану дату та час в судове засідання не з`явився. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду через неможливість свого прибуття до суду, в тому числі з підстав перебування у відрядженні не подавав. Суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності цієї особи.

Варто зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Окрім цього, слід зазначити, що формально введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства. Зокрема, у відповідності до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені, а ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону передбачено, що скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства у такий період забороняється. Станом на даний час та на час розгляду справи судом першої інстанції м. Луцьк та м. Вінниця не вважаються територіями воєнних (бойових) дій та не перебувають в тимчасовій окупації. Всі державні установи, розташовані у цих містах, працюють у штатному режимі. До того ж, у суду зберігається обов`язок дотримуватися розумних строків розгляду.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення до задоволення не підлягає, оскільки захисником не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, а стороною захисту не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в поновленні захиснику ОСОБА_1 - адвокату Ткачук В.В. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвокат Ткачук В.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук