Справа №576/1852/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Колодяжний А. О.
Номер провадження 33/816/104/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кандюкова Г.Г. на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча в АДРЕСА_1

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2021 року водій ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на неї було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що вона 8 серпня 2021 року близько 11 години 38 хвилин по вул. Ціолковського у м. Глухові керувала автомобілем Mazda CX-7 р.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кандюков Г.Г. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2021 року, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що ОСОБА_1 свою вину не визнає у повному обсязі, так як не вчиняла вказаного у протоколі порушення.

Зазначав, що протокол серії ААБ № 177601 від 11.08.2021 року було складено через 3 дні після настання подій, що стали підставою для його складання і при цьому протокол не містить жодних посилань на причини не складання протоколу саме 08.08.2021 р., в той час як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 163, було складено саме 08.08.2021 року в 11.20, а в протоколі зазначено про події, що стались 08.08.2021 об 11 год. 32 хв., тобто висновок не має жодного відношення до подій, що стались.

Вказував, що суд першої інстанції не надав взагалі оцінки направленню на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке було видане о 12.00 год., та в якому відсутні відомості про те, що перед направленням на огляд водія на стан сп`яніння, проводився огляд за допомогою спеціального технічного засобу, що підтверджує надані пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що такий огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу не проводився взагалі, хоча вона цього й вимагала, і спростовує пояснення інспектора Нехрестяна Ю.О., про те, що від такого огляду ОСОБА_1 відмовилась.

Звертав увагу на те, що і сам протокол не містить посилань на проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля.

Зазначав, що висновок № 163 від 08.08.2021 року, наданий на вимогу суду, відрізняється від змісту цього ж висновку, що додавався до протоколу ААБ № 177601 від 11.08.2021 р., а саме час складання даного висновку, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Вказував, що результат аналізу на наявність етилового спирту № 211 від 09.08.2021 р., у якому зазначено, що вказані результати складено до акту/протоколу медичного огляду № 211, в той час як акт медичного огляду, що міститься в матеріалах справи № 163.

На думку апелянта фактично мало місце можливе підроблення офіційних документів для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка не скоювала правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначав, що заявлені захисником клопотання про витребування акту медичного огляду № 211, проведення графологічної експертизи щодо внесених виправлень до офіційних документів, повторний допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виклику ОСОБА_1 для надання додаткових пояснень, надання додаткового часу на надання додаткових пояснень по справі, суд першої інстанції відхилив, чим позбавив можливості на повний та всебічний розгляд справи.

Вказував, що ОСОБА_1 повідомляла суд першої інстанції, що не перебувала у стані алкогольного сп`яніння і те, що на місці від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлялась.

Зазначав, що єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху, вказаний документ не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у ньому.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка є повідомленою про розгляд справи, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, про що свідчать наявні в справі поштові повідомлення, не з`явились.

Від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кандюкова Г.Г. надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи з мотивів воєнного стану та нестабільної ситуації в м.Глухів.

Однак, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника та повторного 5 відкладення розгляду даного провадження, виходячи з таких обставин.

Так, дане провадження за апеляційною скаргою адвоката Кандюкова Г.Г. поданої в інтересах ОСОБА_1 надійшло на розгляд апеляційного суду 12 січня 2022 року, тобто справа про адміністративне правопорушення перебуває в провадженні більше шести місяців. При цьому, розгляд даної справи неодноразово відкладався з різних причин, а саме, у зв`язку з викликом свідків, які до суду ні разу не з`явились, неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, клопотаннями захисника про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом.

В свою чергу, апеляційним судом при задоволенні попередніх клопотань захисника про відкладення розгляду даного провадження, надавались письмові роз`яснення про можливість участі як захисника, так і особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в режимі відео конференції. Однак таких клопотань від учасників не надходило, як у не надано доказів на підтвердження неможливості взяти участь в режимі відео конференції із Глухівського міськрайонного суду Сумської області.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, у п.53 рішення зазначив, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами. Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та її захисник адвокат Кандюков Г.Г. обізнані про те, що в суді розглядається їх апеляційна скарга, Глухівський міськрайонний суд ( за місцем проживання апелянтів працює, як і інші органи влади, і апелянти мали достатньо часу до судового засідання погодити питання щодо особистої участі в судовому засіданні або звернення із клопотанням про дистанційне провадження, жодного доказу про неможливість участі в судовому засіданні апеляційної інстанції учасниками надано не було, тому апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає можливим розгляд справи здійснювати у відсутність ОСОБА_1 та її захисника Кандюкова Г.Г. на підставі ч.1 ст.268 КУпАП, оскільки питання про погіршення становища особи не ставиться, а клопотання про відкладення вважає таким, що направлене на затягування розгляду апеляційної скарги.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою згідно ч.2 ст.268 КУпАП. Тому, перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- Відеозаписом із реєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксовано як поліцейський автомобіль зупинив автомобіль Mazda CX-7 р.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ціолковського у м. Глухові. За кермом автомобіля Mazda знаходилась ОСОБА_1 (а.с.4).

- Відеозаписом із реєстратора нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Зокрема, із відеозапису вбачається, що такий огляд був розпочатий 08.08.2021 р. о 12 год. 18 хв. Концентрація алкоголю у видихаємому повітрі склала 2,8 ‰. Сама ж ОСОБА_1 не заперечувала факт вживання алкоголю о 1-й годині ночі цього дня (а.с.4).

- Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.08.2021 р., у якому зазначено, що ОСОБА_1 на час огляду лікарем перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).

- Копіями висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.08.2021 р., примірники яких зберігаються у лікарні, де також зазначено, що ОСОБА_1 на час огляду лікарем перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.с.46-47).

- Результатом аналізу на наявність етилового спирту від 09.08.2021 р., у якому зафіксовано, що на дату забору у ОСОБА_1 крові, а саме 08.08.2021 р. о 12 год. 30 хв., концентрація етилового спирту у крові була 1,32 ‰ (а.с.44).

- Направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.08.2021 р., у якому зафіксовано, що поліцейський ОСОБА_4 направив водія ОСОБА_1 на медичний огляд 08.08.2021 р. о 12-й годині (а.с.45).

- Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.08.2021 р., до якого занесені результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі і дані щодо результатів лабораторних досліджень (а.с.48-49).

- Свідченнями лікаря ОСОБА_3 , який у суді першої інстанції показав, що 08.08.2021 р. близько 12-ї години працівники поліції разом із ОСОБА_1 прийшли до приймального відділення Глухівської лікарні, щоб провести медичний огляд останньої на предмет вживання алкоголю. ОСОБА_1 сама повідомила, що вживала алкоголь вечором 07.08.2021 р. Також у неї був запах алкоголю із рота. Далі провели з нею обстеження на приладі Алконт і результат склав 2,8 ‰. ОСОБА_1 була не згодна і попросила взяти аналіз. В неї був взятий аналіз крові. Лабораторне обстеження крові показало 1,32 ‰. На підставі лабораторного обстеження біологічного середовища був зроблений висновок, що ОСОБА_1 знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Обстеження ОСОБА_1 проходило 08.08.2021 р. у 12 год. 20 хв. Сам же висновок і акт обстеження розпочали складати і заповнювати 08.08.2021 р. Але у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 здавала біологічне середовище, закінчили складати висновок і акт після отримання результатів лабораторії.

- Свідченнями інспектора поліції Некрестьяна Ю.О., який у суді першої інстанції показав, що 08.08.2021 р. він спільно із своїм напарником ОСОБА_5 здійснювали патрулювання міста. В районі залізничного переїзду до них підійшов невідомий громадянин, який повідомив, що на вул. Ковпака бачив жінку, яка виходила з автомобіля Mazda на російській реєстрації і вона була нетвереза. Вони поїхали, щоб перевірити цю інформацію. По вул. Ціолковського побачили автомобіль Mazda на російській реєстрації і зупинили його. За кермом була ОСОБА_1 . Він запросив пред`явити її документи, але та сказала, що водійське посвідчення забула вдома. Під час спілкування у ОСОБА_1 було чути запах алкоголю. Спочатку він склав на неї постанову за керування без посвідчення водія, а потім запропонували пройти тест на алкоголь на місці. Вона категорично відмовилась і сказала, що буде проходити тест у лікарні. Вони на службовому авто відвезли її в лікарню. Там вона пройшла огляд на апараті, але була не згодна і здала аналізи. Через це висновок виготовлявся декілька днів і коли він був готовий, він склав на неї протокол.

- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177601 від 11.08.2021 р., у якому зафіксовані обставини правопорушення. Даний протокол складений з дотриманням вимог статті 256 КУпАП, виготовлений на спеціальному бланку та має підписи посадової особи, яка його склала та підпис і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол серії ААБ № 177601 від 11.08.2021 року було складено через 3 дні після настання подій, що стали підставою для його складання і при цьому протокол не містить жодних посилань на причини не складання протоколу саме 08.08.2021 р., в той час як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 163, було складено саме 08.08.2021 року в 11.20, а в протоколі зазначено про події, що стались 08.08.2021 об 11 год. 32 хв., тобто висновок не має жодного відношення до подій, що стались, то як вбачається з матеріалів справи, то вони були предметом детального дослідження в суді першої інстанції, де в своєму рішенні суд навів відповідні мотиви, з якими апеляційний суд погоджується та вважає їх правильними. Нових підстав для визнання вказаних висновків суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, апелянт не навів.

Щодо доводів апелянта про те, що не надав взагалі оцінки направленню на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке було видане о 12.00 год., та в якому відсутні відомості про те, що перед направленням на огляд водія на стан сп`яніння, проводився огляд за допомогою спеціального технічного засобу, що підтверджує надані пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що такий огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу не проводився взагалі, хоча вона цього й вимагала, і спростовує пояснення інспектора Нехрестяна Ю.О., про те, що від такого огляду ОСОБА_1 відмовилась, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо тверджень апелянта про те, що висновок № 163 від 08.08.2021 року, наданий на вимогу суду, відрізняється від змісту цього ж висновку, що додавався до протоколу ААБ № 177601 від 11.08.2021 р., а саме час складання даного висновку, на що суд першої інстанції не звернув увагу, а результат аналізу на наявність етилового спирту № 211 від 09.08.2021 р., у якому зазначено, що вказані результати складено до акту/протоколу медичного огляду № 211, в той час як акт медичного огляду, що міститься в матеріалах справи № 163, то апеляційний суд зазначає, що дані факти не спростовують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не є підставою для скасування постанови суду.

Щодо доводів апелянта про те, що заявлені захисником клопотання про витребування акту медичного огляду № 211, проведення графологічної експертизи щодо внесених виправлень до офіційних документів, повторний допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виклику ОСОБА_1 для надання додаткових пояснень, надання додаткового часу на надання додаткових пояснень по справі, суд першої інстанції відхилив, чим позбавив можливості на повний та всебічний розгляд справи, то апеляційний суд з ними не погоджується, оскільки із заявлених клопотань не вбачається на спрямування яких додаткових обставин вони націлені. Так, з матеріалів справи вбачається що в них наявний як основний доказ вини протокол, допустимість якого як доказу учасниками не спростовано, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.08.2021 р., у якому прямо зазначено, що ОСОБА_1 на час огляду лікарем перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а також відео, про зміст якого йшлося вище.

Щодо виправлень у часі проведення обстеження, чи 11 год. чи 12 год., то їм суд першої інстанції вже надавав оцінку, з якої вбачається, що такі виправлення мають характер простої арифметичної помилки та не ставлять під сумнів самих результатів медичного огляду.

Щодо додаткового допиту ОСОБА_1 , то тут слід зазначити, що остання з моменту складення відносно неї протоколу 11 серпня 2021 року по дату розгляду справи 22 грудня 2021 року (понад 4 місяці) не була позбавлена можливості надати як основні, так і додаткові пояснення. Так, в судовому засіданні 21 грудня 2021 року захисник просив додатково допитати ОСОБА_1 , тоді як остання до суду взагалі не з`явилась і в цьому ж засіданні захисник вважав за можливе закінчити розгляд справи, що вбачається з журналу судового засідання.

Щодо тверджень апелянта про те, що єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху, вказаний документ не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у ньому, то апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є єдиною підставою для визнання ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, її вину було доведено в судовому засіданні сукупністю інших належних і допустимих доказів, які наведені вище, тому підстав скасовувати законну постанову суду не вбачає.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного Сумської області від 22 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кандюкова Г.Г. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.