Справа № 185/9335/22
Провадження № 3/185/3778/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглядаючи матеріали, що надійшли з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, працюючої МПМ в ШУ «Героїв Космосу» ПрАТ «Павлоградвугілля», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

25.10.2022 року близько 15:30 годині гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці по вул.Шевченка, буд.51, м.Павлограда, висловлювалася нецензурною лайкою на адресу оточуючих.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання 08.12.2022 року з`явилась, суду повідомила, що вину свою у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнає, 25.10.2022 року вдень вона залишила автомобіль неподалік відділу поліції. Поліцейський ОСОБА_2 повідомив, що її автомобіль припаркований з порушеннями ПДР України. Коли разом з поліцейським направлялась до місця парковки транспортного засобу на вулиці, вона допустила нецензурний вислів, оскільки була обурена діями поліції. Допущене висловлювання нікого не стосувалось. Вважає, що в її діях немає складу адміністративного правопорушення.

В подальшому гр. ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, повідомлена належним чином про час та дату судового розгляду відповідно до розписки, котра міститься в матеріалах адміністративної справи.

Допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_2 суду повідомив, що 25.10.2022 року під час патрулювання їх поліцейський екіпаж отримав повідомлення про порушення ПДР. Вони прибули на вул.Шевченко, де був припаркований транспортний засіб з порушеннями ПДР. Водія даного ТЗ, а саме гр. ОСОБА_1 , він знайшов у приміщенні будівлі поліції та запросив її для складання протоколу по даному факту на місце зупинки транспортного засобу. На вулиці гр. ОСОБА_1 почала висловлюватись нецензурною лайкою. Він попередив останню про недопустимість такої поведінки в громадському місці. Момент сварки міг бачити його напарник, але, гадає, останній не чув нецензурних висловів, оскільки був далеко. Будь-яких образливих висловлювань стосовно гр. ОСОБА_1 під час спілкування з останньою не допускав.

В підтвердження винності гр. ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні суду були надані наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення №612982 серії ВАВ від 25.10.2022 року, в якому зазначені обставини вчинення адміністративного правопорушення в громадському місці; рапорт поліцейського Глущенка А.Ю. від 25.10.2022 року щодо складення адміністративного протоколу на гр. ОСОБА_1 за порушення громадського порядку; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.10.2022 року відносно гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП щодо здійснення стоянки транспортного засобу з порушенням ПДР України.

Стаття 173 КпАП України передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків. Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст.173 КУпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У правовій літературі справедливо зазначається, що незалежно від того у зв`язку з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Звичайно, словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, проте використання нецензурних слів виявляє, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих. Воно, знижуючи рівень людського спілкування, завдає морального зиску суспільству, шкоду духовному самопочуттю людей, затьмарює настрій та ображає їх людську гідність, породжує зневажання етикою та мораллю.

Аналізуючи показання гр. ОСОБА_1 про відсутність в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, співвідносячи їх з письмовими доказами та показаннями поліцейського, суд робить висновок про їх неправдивість і розцінює це як спосіб захисту від висунутого обвинувачення, виходячи з наступного.

Громадське місце характеризується своєю суспільною значущістю, для задоволення культурних, ідеологічних, політичних, естетичних, економічних та інших інтересів багатьох людей, що передбачає вільний доступ і їхнє спільне використання необмеженою кількістю людей. Під такі ознаки, окрім іншого, підпадають і вулиці.

В своїх показаннях гр. ОСОБА_1 зазначила, що вона допустила нецензурне висловлювання під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ПДР, проте це висловлювання не було адресоване конкретній особі.

Таким чином, гр. ОСОБА_3 , знаходячись в громадському місці під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ПДР, допустила нецензурну лайку, намагаючись таким чином самоутвердитись, протиставити себе суспільству, державі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях.

Враховуючи характер і наслідки вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу гр. ОСОБА_1 , яка працює та вчинила правопорушення вперше, суд застосовує до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде достатнім для її виправлення та виховання.

У відповідності вимог ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з гр. ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 173, 284, 40-1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі ст.173 КУпАП ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496.20 гривень на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя Ю.А. Мельник