Справа № 527/620/22
провадження № 3/527/310/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Мицик С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «РІКАВА», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До Глобинського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №243310 від 17.04.2022 року у відношенні ОСОБА_1 , згідно якого 17.04.2022 року о 17 годині 50 хвилин ОСОБА_1 за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Липове, вул. Київська, буд.33, керував транспортним засобом «RENAULT PREMIUM 270» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода. На пропозицію пройти огляд у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Левицький В.І. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнає. З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що до ОСОБА_1 працівники поліції підійшли з боку пасажирського місця, та на відео видно, що останній виходить з автомобіля саме з пасажирського місця. Також на відео зафіксовано, що ОСОБА_2 йде від автомобіля до воріт. Зазначив, що згідно відеозапису, працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 о 16.59 год. 17.04.2022, проте в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніня о 17.50 год. Зауважив, що будь-яких доказів, які б підтверджували або ж фіксували факт керування автомобілем ОСОБА_1 , у будь-яку годину, не надано. Додані до протоколу письмові пояснення свідків вказують на те, що їх було запрошено о 18.45 год. для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на стан сп`яніння. Таким чином, викладені у протоколі обставини, не співпадають з доданими до нього відеодоказами. Відтак у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене, просив закрити адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому правопорушенні не визнав та підтримав клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Крім того, пояснив, що 17.04.2022 року він разом з ОСОБА_2 на автомобілі «RENAULT PREMIUM 270» д.н.з. НОМЕР_1 здійснював заготівлю свиней на території Кременчуцького району Полтавської області. Біля магазину в с. Липове він побачив своїх знайомих, і разом з ними вжив алкогольні напої, та, оскільки після цього, був напідпитку, в подальшому за кермо автомобіля сів ОСОБА_2 , а він сів на пасажирське сидіння. Після того, як на автомобілі під керуванням ОСОБА_2 , вони під`їхали до воріт бази, ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, щоб відчинити ворота. В цей час приїхали працівники поліції та підійшли до пасажирського сидіння, на якому він сидів. На запитання поліцейського він відповів, що керував транспортним засобом він, намагаючись захистити ОСОБА_2 , оскільки йому було відомо про те, що у останнього відсутнє водійське посвідчення. Після цього поліцейські почали на нього складати протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 17.04.2022 року він разом із ОСОБА_1 здійснював заготівлю свиней на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 . Під час перебування в с. Липове вони зупинилися біля магазину, де ОСОБА_1 побачив своїх знайомих, до яких приєднався та з якими вживав алкогольні напої. А він в цей час пішов по селу, розпитуючи у місцевих мешканців, у кого можна придбати свиней. Приблизно через годину, повернувшись до магазину, він побачив ОСОБА_1 , який був вже напідпитку, та з цієї причини вони вирішили, що далі автомобілем буде кермувати ОСОБА_2 , оскільки він був тверезий та з дитинства мав навички керування транспортними засобами, попри те, що не мав водійського посвідчення. Вони зі ОСОБА_1 вирішили заїхати на базу, яка знаходилася на відстані 2-3 км від магазину, де повечеряти та переночувати. Після того, як вони під`їхали до бази та він, вийшовши з автомобіля, пішов відчиняти ворота, то побачив, що приїхали працівники поліції, які підійшли до їхньої машини з пасажирського боку, де сидів ОСОБА_1 та почали спілкуватися з ним і складати на нього адміністративний протокол. Зазначив, що він пояснював поліцейським, що кермував транспортним засобом саме він, а не ОСОБА_1 , але останні не реагували та склали протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши свідка, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника, оглянувши дані відеозапису, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст.62Конституції України презумпції невинуватості.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення. Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»- судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З даних відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 до працівників поліції вийшов з пасажирського сидіння автомобіля. Також на вказаному відео зафіксовано спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і складання матеріалів про адміністративне правопорушення, та дані відеозапису не містять інформації про те, що перед спілкуванням з інспектором поліції саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаної обставини.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність особи у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи, судом витлумачені на користь особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

А відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.7,245,251,280, 130 ч.1, 247 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 -на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С. А. Мицик