Житомирський апеляційний суд
Справа №277/537/22 Головуючий у 1-й інст. Гресько В. А.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю ОСОБА_1 його апеляційну скаргу на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12.08.2022 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12.08.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, 24.07.2022 року о 18 годині 25 хвилин в с. Нараївка по вул. Центральна ОСОБА_1 керував мотоциклом SKYBIKE-QM170, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9-а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12.08.2022, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена судом з грубим порушенням норм як матеріального так і процесуального права. Судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, сформовано висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що огляд проведено безпідставно, та з порушеннями вимог КУпАП та Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735«Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також враховуючи порушення працівниками поліції Закону України «Про Національну поліцію» в частині виконання свої прав та обов`язків.

Посилається на те, що мотоциклом рух не здійснював, і будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування мотоциклом, як то покази свідків тощо, не має. Приймаючи оскаржувану постанову, суд в основу свого рішення поклав пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак їх покази є недопустимими з огляду на те, що вони в дійсності не були свідками як правопорушення, яке ставиться у вину, так і проведення огляду та не можуть ними виступати оскільки є працівниками поліції та перебувають у дружніх відносинах із ОСОБА_5 , що виключає їх незаінтересованість та об`єктивність наданих ними свідчень та вони не вказані як свідки.

Посилається на те, що працівники поліції в порушення вищезгаданої Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився у відсутність двох свідків.

Також огляд проведений працівником поліції на стан сп`яніння є не дійсним, оскільки працівник поліції тиснув на нього та вказував на обов`язковість проходження ним огляду. Не заперечував проти огляду в цілому, але говорив, що бажає пройти огляд у медичному закладі, однак працівник поліції змусив його пройти огляд на стан сп`яніння на місці, повідомивши, що все одно відносно нього буде складено протокол.

Зазначає, що поліцейським при складанні протоколу було допущено грубі порушення вимог ст.ст.251, 258 КУпАП. Зокрема у протоколі зазначено, що він порушив вимоги п.2.9 «в» ПДР, а не пункт «а». Також в протоколі не вказано будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. Однак, суд чомусь вказані обставини не взяв до уваги.

Посилається на те, що до протоколу додано рапорт інспектора СРПП ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області ст. лейтенанта поліції Лінкевича С. від 24.07.2022 року про те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП «Ємільчинська лікарня» з результатом огляду 0,65‰, однак дані відомості є завідомо неправдиві, оскільки будь-який його огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Ємільчинська лікарня» не проводився, що підтверджується листом-відповіддю КНП «Ємільчинська лікарня» №870 від 08.08.2022 року. Працівники поліції не лише проігнорували його вимогу на проведення огляду в медичному закладі, а й вдалися до внесення до рапорту завідомо неправдивих відомостей.

Крім того другий примірник акту огляду працівники поліції не надавали.

Вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Аlrotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а тому будь-які результати проведення огляду вказаним приладом є нікчемними та мають бути визнані як недопустимі докази.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 24.07.2022 року близько 17 години вечора повернувся з роботи додому та знаходився на подвір`ї власного будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . Неподалік його будинку, а саме біля воріт знаходився належний йому мотоцикл. Перебуваючи на своєму подвір`ї побачив, як неподалік розташованого біля його перехрестя зупинилось авто, з огляду схоже на авто працівників органів поліції. Підійшовши ближче, побачив як до його мотоцикла рухаються працівники органів поліції. Один із них запитав чи є у нього поліс обов`язкового страхування, на що відповів, що немає, у зв`язку з чим він разом з іншим працівником, почали складати на місці постанову про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. Хто саме там був не знаю, оскільки ніхто з них не представився. Після вручення постанови один з них, не вказавши жодних підстав та причин необхідності проведення огляду на стан сп`яніння, запитав чи вживав будь-які напої, на що відповів, що щойно вживав пиво, однак вжив його вже по приїзду додому. Руху мотоциклом не здійснював.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення БД №265701 від 24.07.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 24.07.2022 року о 18 годині 25 хвилин в с. Нараївка по вул. Центральна керував мотоциклом SKYBIKE-QM170, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9-а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол - поліцейським СРПП ВП №1 Новоград - Волинського РВП старшим сержантом поліції Сенітович С.В. Вказаний протокол також підписано собою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який у графі «Пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив «керував мотоциклом, а перед цим випив 0,5 пива», будь - яких зауважень щодо обставин події та складання протоколу не зазначив.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Посилання апелянта на те, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено грубі порушення вимог ст.ст.251, 258 КУпАП, а саме у протоколі зазначено, що він порушив вимоги п.2.9 «в» ПДР, а в подальшому виправлено на пункт «а», апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів провадження судом першої інстанції з цього приводу допитано працівника поліції, що складав адміністративний протокол ОСОБА_6 , який пояснив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення помилково зазначив про порушення п.2.9 «в», але в протоколі виправив на п.2.9 «а».

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6810» від 24.07.2022 року, результат тесту - 0,65 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» згоден, про що поставив свій підпис.

Висновок суду підтверджується також рапортом інспектора СРПП ВП №1 Новоград - Волинського РВП ГУНП С. Лінкевича.

Посилання апелянта на те, вищевказаний інспектор в рапорті зазначив завідомо неправдиві дані, а саме, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП «Ємільчинська лікарня» з результатом огляду 0,65‰, оскільки такий огляд здійснювався на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд визнає значним, оскільки інші матеріали справи та сам правопорушник не заперечує факт проходження огляду саме на місці зупинки, а рапорт працівника поліції не має визначального доказового значення по справі.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, наявного в матеріалах справи. З вказаного відео вбачається, що 24.07.2022 року о 18:49 працівник поліції виносить постанову відносно ОСОБА_1 за керування ним транспортним засобом без діючого обов`язкового полісу страхування. Після цього працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в лікарні, на що останній спочатку погодився пройти такий огляд в лікарні та в подальшому дав згоду пройти такий огляд на місці за допомогою приладу «Драгер». Продувши вказаний прилад, результат показав 0,65‰. Крім того з відео вбачається, що працівник поліції з`ясовує у ОСОБА_1 , чи погоджується він з вказаним результатом та чи потрібно їхати в лікарню для проходження огляду, на що останній відповів, що їхати не треба. На запитання працівника поліції які спиртні напої вживав, ОСОБА_1 пояснив, що випив 0,5 л. пива. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 права, після складання протоколу ознайомив з його змістом. В протоколі ОСОБА_1 надав свої пояснення, розписався про отримання його копії. Працівник поліції вилучив у ОСОБА_1 посвідчення водія, видав йому тимчасове посвідчення водія.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта про те, що огляд проведений працівником поліції на стан сп`яніння є не дійсним, оскільки працівник поліції тиснув на нього та вказував на обов`язковість проходження ним огляду на місці, оскільки з вказаного відео не вбачається, що працівники поліції змушували його пройти огляд тільки на місці зупинки. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд як на місці зупинки так і в медичному закладі та в подальшому після огляду з`ясовували у останнього, чи бажає він проходити такий огляд в медзаклады, на що ОСОБА_1 відмовився.

Вина ОСОБА_1 , в тому числы ы факт керування транспортним засобом також підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіъ БАВ №328869 від 24.07.2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено штраф за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Вказана постанова є чинною.

Посилання апелянта на те, що мотоциклом рух не здійснював, і будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування мотоциклом не має, спростовуються матеріалами провадження, а саме вищевказаною постановою та відеозаписом, на якому ОСОБА_1 при складанні постанови за ч.1 ст.126 КУпАП, протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також при проведенні огляду не заперечував факту керування.

Крім того, на відео видно, що мотоцикл стоїть на узбіччі автодороги за службовим автомобілем працівників поліції.

Апеляційний суд критично відноситься до таких доводів ОСОБА_1 як до намагання уникнути відповідальності.

Що стосується посилань апелянта на відсутність при оглді свідків, у зв`язку з чим від вважає такий огляд недійсним, то апеляційний суд звертає увагу на положення ч. 2 ст.266 КУпАП, відповідно до яких огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, і тільки у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

В даному випадку огляд на стан сп`яніння апелянта проводився з відео фіксацією, а тому підстав для додаткового залучення свідків не було.

Таким чином з огляду на те, що подія була зафіксована поліцейськими за допомогою технічного засобу відеозапису, і відеозапис з вказаної камери було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулося з дотриманням вимог закону, тому вказані докази є належними та допустимими.

Доводи щодо відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не відповідають зібраним у справі доказам.

Приймаючи рішення, суд 1-ї інстанції дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Не знайшли свого підтвердження також і апеляційні доводи щодо проведення огляду за допомогою технічного приладу марки «Drager Аlrotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Виріб медичний «Drager Аlcotest 6810» був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497 (далі - Постанова КМУ № 1497), що підтверджується наявністю даних щодо Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010 р. (Наказ Державної служби України з лікарських засобів від 10.02.2010 р. №95). Термін дії до 10.02.2015 р.

01.07.2015р. введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі - ТР), затверджений Постановою КМУ віл 02.10.2013 р. № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Включення згідно Постанови КМУ № 1497 виробу у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання). Закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення у експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію - використовувались у практиці. Загалом, процедура реєстрації (перереєстрації) стосувалась виробника та дистриб`ютора і не стосувалась користувача, який вже використовує виріб.

Використання медичних виробів "Газоаналізатори Drager Аlcotest 6810", які були завезені та реалізовані на території України і введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 p. є можливим, за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Як вбачається з матеріалів справи, вимірювальний прилад Drager Alcotest 6810 пройшов державну реєстрацію в Україні, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (останнє періодично видається після процедури калібрування та повірки терміном дії 1 рік).

Згідно даних чек-листа Drager Alcotest 6810, за допомогою якого пройшов огляд ОСОБА_1 , та долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, останнє калібрування цього приладу відбулось 22.12.2021 року та чинне до 22.12.2022р., що спростовує доводи апеляційної скарги стосовно того, що вказаний прилад не може використовуватися під час проведення огляду на стан сп`яніння.

Належних доказів, на підтвердження того, що використання вказаного приладу в Україні заборонено, під час апеляційного розгляду не було надано.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, переглянувши у судовому засіданні відеоматеріали безпосередньої фіксації події адміністративного правопорушення, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12.08.2022 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя :