Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/192/22 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП суддя Муругов В.В.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,
за участю секретарів ОСОБА_1 , ОСОБА_2
особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2022 року якою
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3 655 грн.

За постановою судді, 17.09.2022 р. о 22.00 год. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, в тимчасовому місці дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.
Наголошує на тому, що протокол містить завідомо неправдиву інформацію, який він був вимушений підписати під тиском командира військової частини.
Апелянт відзначає, що ані він, ані його підрозділ, до якого він був підпорядкований, ніколи не дислокувався та не перебував у с. Новоіванівка, в той час як факт вживання алкоголю мав місце у АДРЕСА_2 , яке перебувало у зоні бойових дій та знаходилось під обстрілом.
Звертає увагу суду на те, що у наданому протоколі стан алкогольного сп`яніння зазначено командиром в/ч НОМЕР_1 , який не є фахівцем у галузі медицини та не наділений правом на проведення освідування осіб. Будь-яких медичних досліджень не проводилось. Більш того, на час, зазначений у протоколі, у нього був зламаний ніс та знівечене обличчя, однак вказані обставини не відображені у медичній документації та будь-якої допомоги йому не надано.
Зауважує, що за вказане правопорушення на нього накладено одразу кілька видів стягнень. Після складання протоколу він та ще один боєць батальйону ОСОБА_4 , цього ж дня, були перевезені до с. Явкіно, де з 18.09.2022 р. по 25.09.2022 р. перебували у сараї під арештом. З нього утримано грошову винагороду за знаходження у зоні бойових дій на підставі оскаржуваної постанови. Крім цього, його відряджено до неофіційного дисциплінарного підрозділу, де військовослужбовці відбувають покарання у вигляді виконання господарчих робіт (пиляння та складання дров, тощо), що є особистою ініціативою командира військової частини.

Заслухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Відповідно до поданої апеляційної скарги ОСОБА_3 заперечував наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду 29.11.2022 р. ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, наголошуючи на тому, що усі процесуальні документи ним підписані виключно під примусом командира. Втім, вказані дії командира військової частини, з приводу складання протоколу, у встановленому законом порядку, ним не оскаржувались.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, вказані обставини підтверджені сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, та перевірених судом апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А7397 № 10 від 18.09.2022 р., 17.09.2022 р. приблизно о 22.00 год. солдат ОСОБА_3 виявлений у стані алкогольного сп`яніння у місці дислокації підрозділу у с. Новоіванівка, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. У поясненнях до вказаного протоколу ОСОБА_3 зазначив, що мав місце факт вживання ним алкоголю, однак він не погоджується з оцінкою результатів огляду на стан сп`яніння, оскільки його особистий стан не був несумісним з виконанням службових обов`язків.
У письмових поясненнях від 18.09.2022 р. ОСОБА_3 зазначив, що 17.09.2022 р., приблизно о 21.00 год. у розташуванні підрозділу, вжив алкогольний напій віскі «RED LABEL».
Цього ж дня, ОСОБА_3 власноруч, у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , написав відмову від проходження аналізу на вміст алкоголю, зазначивши, що факт вживання алкоголю не заперечує.
Відповідно до акту засвідчення факту алкогольного стану солдата ОСОБА_3 № 192 від 18.09.2022 р., складеного заступником командира військової частини, за участю членів комісії: начальника медичної служби начальника медичного пункту, начальника групи цивільно-військового співробітництва та фельдшера медичного пункту, ОСОБА_3 мав ознаки алкогольного сп`яніння (стан обмежено пригнічений, на зовнішні подразники реагує в`яло, свідомість ясна, в місці та часі орієнтується, мова нерозбірлива, уповільнена, рухи непевні). Факт вживання алкоголю не заперечував. Від тестування на вміст алкоголю в крові відмовився, що зафіксовано в письмовій формі при свідках.
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та рапорту командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2022 р., вбачається, що 17.09.2022 р., приблизно о 22.00 год. солдат ОСОБА_3 виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота та неадекватною поведінкою.
На переконання апеляційного суду, під час розгляду справи не встановлено відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що командир військової частини НОМЕР_1 був упереджений під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, що у командира частини були підстави для фальсифікації доказів, які містяться у матеріалах справи.
Переконливих мотивів для сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків апелянтом не наведено, пояснення засвідчені їх власноручними підписами. При цьому, відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_3 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на підписання документів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення та відмову від проходження аналізу на вміст алкоголю.
З урахуванням наведеного та тих обставин, що дії командира військової частини при складанні протоколу щодо ОСОБА_3 не були оскаржені у встановленому законом порядку, апеляційний суд доходить висновку, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, діяла у межах наданих йому повноважень.

Перевіривши докази, які містяться у матеріалах справи на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що жодних підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не виявлено. Окрім того, з пояснень апелянта вбачається, що жодних заперечень, застережень чи зауважень відносно процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 не висловлював.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке виразилося у появі військовослужбовця на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, а адміністративне стягнення, накладене в межах санкції вказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення апеляційний суд враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами, зокрема того, що суд апеляційної інстанції, відповідно до поданого клопотання, викликав свідка ОСОБА_4 , однак останній, як і сам правопорушник, до суду не прибули та даних на підтвердження неможливості такого прибуття, не надали, будь-яких інших обґрунтованих клопотань із цього приводу правопорушником не заявлялось.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином мотивованим, а відтак, підстав для його скасування, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2022 року якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3 655 грн., залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва