ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1215/22 Номер провадження 33/814/1482/22Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.3 ст. 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Ковжоги Олександра Івановича на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 грн. 00 коп,
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 20 липня 2022 року о 08.00 год начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) був виявлений лейтенант ОСОБА_1 на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) з АДРЕСА_1 , який в умовах особливого періоду, під час воєнного стану, під час виконання обов`язків військової служби, перебував на території військового містечка, а саме відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) з м.д. н.п Ямпіль в нетверезому стани о 10 год.15хв. 20.07.2022 був здійснений огляд особи в КНП «Шосткинська ЦРЛ». Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.07.2022 було встановлено, що лейтенант ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. За вказані дії передбачена відповідальність ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисника ОСОБА_1 адвокат Ковжога О.І., подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2022 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він не вживав алкогольні напої перебуваючи на службі, а тому у добровільному порядку погодився проїхати до медичного закладу. На території частини ніхто йому не пропонував пройти огляд за допомогою спеціальної вимірювальної техніки.
Скаржник також зазначає, що матеріали справи не містять докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу; того, що він направлявся до закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом 2 годин в супроводі 2 представників військової частини для проведення медогляду. Апелянт стверджує, що матеріали справи також не містять направлення на огляд, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та акт медичного огляду.
Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи, повістку про виклик він не отримував.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Ковжога О.І. отримав копію оскаржуваної постанови 13.10.2022 року, а тому останнім днем подачі апеляційної скарги є 23.10.2022 року. Оскільки 23.10.2022 року випало на неділю вихідний день, останнім днем подачі апеляційної скарги слід вважати наступний за 23.10.2022 року робочий день 24 жовтня року.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не брав участі в судовому засіданні під час розгляду справи. Копію постанови про адміністративне правопорушення його захисник отримав 13 жовтня 2022 року, тому подана ним 24 жовтня 2022 року апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20 липня 2022 року о 08.00 год начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) був виявлений лейтенант ОСОБА_1 на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) з АДРЕСА_1 , який в умовах особливого періоду, під час воєнного стану, під час виконання обов`язків військової служби, перебував на території військового містечка, а саме відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) з м.д. н.п Ямпіль в нетверезому стані о 10 год.15хв. 20.07.2022 був здійснений огляд особи в КНП «Шосткинська ЦРЛ». Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.07.2022 було встановлено, що лейтенант ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкості реакції № 104 від 20.07.2022, за яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями очевидців даної події.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі, з огляду на наступне.
Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого стану, тягне за собою відповідальність, передбачену частиною 3 статті 172-20 КУпАП.
Тобто для констатування наявності об`єктивної сторони зазначеного складу адміністративного правопорушення, необхідна фіксація появи військовослужбовця за власною волею на території військової частини або інших подібних об`єктах у нетверезому стані, під яким необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до інших тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).
Судом першої інстанції вірно встановлено, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.
Доводи апелянта щодо того, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 направляли до закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом 2 годин в супроводі 2 представників військової частини для проведення медогляду, спростовуються наявними матеріалами справи.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №119012 від 20.07.2022 року вбачається, що 20.07.2022 року 0 8 год. лейтенант ОСОБА_1 був виявлений начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) з м.д. н.п. НОМЕР_1 , який в умовах особливого періоду, під час воєнного стану, під час виконання обов`язків військової служби, перебував на території військового містечка, а саме відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) з м.д. н.п Ямпіль в нетверезому стані. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складений 20.07.2022 року о 10 год. 15 хв..
Доводи скаржника щодо того, що він не вживав алкогольні напої перебуваючи на службі, а тому у добровільному порядку погодився проїхати до медичного закладу суд відхиляє, адже подібне твердження спростовується наявними матеріалами справи у сукупності.
Відповідно до п.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 року №548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців зокрема обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим.
Згідно із п.13 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Відповідно до п.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно із п.241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Положеннями п.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 року №551-XIV, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Отже, суд першої інстанції, при аналізі матеріалів справи у сукупності, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив зазначені вище норми, а тому законно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив наступне: «Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення». До того ж, ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Тому, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Ковжоги Олександра Івановича задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Ковжоги Олександра Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2022 року.
Апеляційну скаргу адвоката захисника ОСОБА_1 адвоката Ковжоги Олександра Івановича залишити без задоволення.
Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду Г.Л. Карпушин