Номер провадження 3/756/5953/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№366807 складеного 21 жовтня 2022 року встановлено, що водій ОСОБА_1 того ж дня, 21 жовтня 2022 року о 20.40 годин керував транспортним засобом Ford Escape, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Кондратюка, 8 в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат 1,38‰, із фіксуванням на боді-камеру, чим порушив 2.9 (А) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Голуб В.Є. долучив до матеріалів справи письмові пояснення, заявив клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_2 , якого ОСОБА_1 21 жовтня 2022 року віз у лікарню, долучив виписку з лікарні стаціонарно хворого. Зауважив про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, діяв через крайню необхідність, рятування здоров`я іншої людини, просить закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення та крайню необхідність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Пояснив, що він є лікарем, до нього звернувся про допомогу його друг ОСОБА_2 , який через отриману травму потребував негайної допомоги, доставити його до лікарні. В лікарні виникла суперечка із лікарем та охоронцем, через те, що його не пропускали на територію лікарні до прийомного відділення через улаштований шлагбаум, оскільки ОСОБА_2 не міг пересуватися самостійно. Через конфліктну ситуацію із працівником лікарні, він дуже хвилювався. Виїхавши на машині за межі території лікарні, припаркувавши, трохи випив з пляшки, щоб заспокоїтися, оскільки не мав наміру сідати за кермо. Він заперечував курування автомобілем в стані сп`яніння. Через те, що здоров`ю друга ОСОБА_3 загрожувала небезпека, зламана нога була неприродно синьго коліру, звисала набік, він не міг нею рухати та пересуватися, дві години йому ніхто не допоміг на зупинці, тому не гаючи часу відвіз його до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , за допомогою технічних засобів зв`язку суду пояснив, що ОСОБА_1 знає давно між ними дружні відносини. 21 жовтня 2022 року на зупинці громадського транспорту вул. Героїв Дніпра в м.Києві була ожеледиця та він зломав ногу. Через відсутність зв`язку зміг додзвонитися лише ОСОБА_1 , просив про допомогу, знаючи що він лікар. Він не міг самостійно рухатися, був нестерпний біль, йому ніхто з прохожих тривалий час не надав допомогу. ОСОБА_1 приїхав швидко зі знайомою медичним працівником ОСОБА_4 , допомогли йому дістатися лікарні. В нього складний перелом з уламками, досі перебуває у гіпсу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його скоєнні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, чи / та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР України, яка передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичнихчи токсичних речовин.

Як видно з дослідженого запису з боді-камери водій ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. З наявного в матеріалах справи результату обстеження тесту за допомогою приладу «Драгеру» № ARМF0296, який проводився 21 жовтня 2022 року о 21.27 год в ОСОБА_1 виявлено 1,38 ‰ спирту (а.с.2).

Надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність належними та допустимими доказами факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 21 жовтня 2022 року. Тому посилання захисника Голуба В.Є. та ОСОБА_1 про вживання алкоголю вже після паркування автомобіля не знайшли свого підтвердження та суд розцінює критично.

Разом з тим, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на власність чи права громадян.

При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до статті 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (стаття 17 КУпАП).

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, однак лише у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті для усунення небезпеки, яка загрожує .

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

З матеріалів справи встановлено, що згідно виписки з карти стаціонарно хворого ОСОБА_2 , який 21 жовтня 2022 року був госпіталізований о 21.00 год в ургентному порядку зі скаргами на сильний біль з діагнозом перелом великогомілкової кістки, латеральної кістки правої гомілки зі зміщенням уламків, садна передньої поверхні правої гомілки та набряком тканин.

Дана обставина також підтверджується відповідним відеозаписом та поясненнями ОСОБА_1 з нагрудної камери працівника поліції.

Наведені обставини вказують на те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані виключно необхідністю надати швидку медичну допомогу особі, яка негайно її потребувала, відвести клінічно хворого пацієнта ОСОБА_2 до лікарні. Небезпека загрози здоров`ю ОСОБА_2 не могла бути усунута іншим шляхом, оскільки понад дві години йому ніхто не надав медичну допомогу, він не міг викликати швидку, через відсутність телефонного зв`язку, а тому суд приходить до переконання, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, було вчинено у стані крайньої необхідності.

Діями ОСОБА_1 не була спричинена будь-яка шкода внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення, адже він відвернув шкоду, яка загрожувала життю та здоров`ю ОСОБА_2 , який саме в той момент потребував негайного лікування та доставки його до медичного закладу.

Такі покази повністю узгоджуються з доказами, що міститься у матеріалах справи, виписним епікризом, відеозаписом з місця події, поясненнями свідків охоронця лікарні та ОСОБА_2 .

В матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували той факт, що ОСОБА_1 вимушено керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, щоб відвернути шкоду, яка загрожувала життю та здоров`ю ОСОБА_2 і це обумовлено крайньою необхідністю.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Оскільки правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 23, 130 ч.1, 245, 247, 268, 280, 283,284 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУПАП у зв`язку із вчиненням особою правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її постановлення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шролик І.С.