Справа № 206/1852/22
Провадження № 3/206/889/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

27.07.2022 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Івановій А.В.,

за участю: особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника, адвоката Михальова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, матеріали адміністративної справи, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2022 до Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 18.06.2022 о 13 год. 45 хв. в м.Дніпро по вул. Космонавта Волкова, буд.2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA KD11 XR150 LEK д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на камеру 471954, 471430 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Михальов І.О. просили закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з підстав зазначених у клопотанні, яке подано через канцелярію суду 26.07.2022.

В обґрунтування клопотання зазначено, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення є протиправними та не відповідають приписам законодавства України, а у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з огляду на наступне. У протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції в якості ознак наркотичного сп`яніння зазначено наступні ознаки сп`яніння: «звужені зіниці які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук». Згідно пункту 2. розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №452/735 від 09 листопада 2015 року (далі по тексту - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зазначення вказаних ознак зокрема, «зіниці очей не реагують на світло» є лише певним проявом суб`єктивного сприйняття працівника поліції, на якого і покладено збирання доказів у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, і саме посилання працівника поліції на існування у особи певних ознак не може вважатись достатнім для достовірного встановлення даної обставини у контексті як заперечень особи, яка притягається до відповідальності, так і без наявності сукупності інших належних і допустимих доказів, що виходять від поза будь-якими сумнівами неупереджених осіб. Також, відповідно до положень п. п. 3,4 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ознаками наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 є: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Відповідно до долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення рапорту працівника патрульної поліції, зазначені ознаки було виявлено в ході проведення огляду, проте вони не були оголошені під час проведення процедури проходження огляду (що підтверджується долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписом). Крім того, вказані ознаки взагалі не могли були бути встановлені, оскільки згідно з відео ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції весь час перебував в сонцезахисних окулярах та тримав руки за спиною, таким чином вказані ознаки нібито сп`яніння є повністю надуманими та спрямовані виключно з метою незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з метою покращення статистичних показників діяльності працівників поліції. Поряд із цим, жодних посилань на наявність у ОСОБА_1 ознак, які б в контексті визначених Інструкцією ознак, вказували на перебування його в стані сп`яніння, не містять інші складені документи, крім самого протоколу та рапорту працівника поліції, які повністю спростовуються наявним відеозаписом. Зазначені матеріали суперечать один одному та самому протоколу про адміністративне правопорушення в частині виявлених ознак сп`яніння.

З огляду на вищезазначене прошу суд критично оцінити наявність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак, зазначених в якості ознак сп`яніння.

При цьому слід врахувати, що сам по собі факт відмови будь-якої особи від проходження огляду на стан сп`яніння не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки проведення огляду можливе лише за наявності ознак сп`яніння, на що вказують положення пункту 2 розділу І, пункту 1 розділу II Інструкції. Проведені із порушеннямзаконодавства дії, без наявності встановлених законом передумов - ознак сп`яніння у особи, можуть мати своїм результатом лише протиправні наслідки.

Таким чином наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння свого підтвердження у матеріалах справи не знаходить.

При цьому прошу врахувати, що проведені із порушенням законодавства дії, без наявності встановлених законом передумов ознак сп`яніння у особи, не можуть мати законні наслідки.

Щодо порушення процедури огляду зазначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, є сукупністю заходів, послідовних дій, що мають бути здійснені працівниками поліції, які, зокрема, включають: використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, останнім здійснюються дії щодо направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я шляхом, зокрема, заповнення відповідної форми направлення, наведеної в додатку 1 до Інструкції. Тобто відповідальність особи настає виключно у випадку відмови саме від проходження огляду, за допомогою спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я, саме у цій послідовності та сукупності.

Більш того, згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Під час зазначеної процедури мені пропонувалось лише пройти огляд у «медичному закладі». ОСОБА_1 пояснював, що він їде на зустріч з батьком, якого не бачив більше року та за необхідності пройде огляд одразу після зустрічі з ним, проте працівники поліції проігнорували його слова, та взагалі не надали йому для ознайомлення направлення на огляд. Так, відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, зазначається, про відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. Аналізуючи положення ч.3 ст.266 КУпАП, така норма, як «огляд у встановленому законом порядку» взагалі відсутня у диспозиції ст.266 ч.3 КУпАП, що фактично суперечить складеному відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до положень ч. 6 ст. 266 КУпАП, Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в яких міститься направлення, не вручене моєму клієнту, згідно якого він повинен був не пізніше ДВОХ ГОДИН з моменту встановлення підстав для його здійсненняпройти зазначений огляд. Однак зазначене Направлення ОСОБА_1 надано не було (що також підтверджується долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписом).

Щодо відсутності долучених до матеріалів справи пояснень свідків, зазначено, що органом поліції до матеріалів справи не долучено жодного свідка. Відповідно до положень Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів: Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається з долученого відеозапису працівників патрульної поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зазначений відеозапис неодноразово переривався, зупинявся, обривався, що суперечить положення вищезазначеної Інструкції.

Крім того, на вказаному відеозаписі взагалі не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відео розпочинається з того моменту, що ОСОБА_1 сидить на транспортному засобі, а працівники поліції до нього підходять.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейським судом з прав людини в рішеннях від 14.11.2011 у справі «Щокін проти України» та від 07.07.2011 у справі «Серков проти України» висловлено позицію, згідно якої застосування національного законодавства має відбуватися у найсприятливіший для заявника спосіб у випадку допущення можливості його неоднозначного тлумачення.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, звертаю увагу суду на те, що дії працівників поліції щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є протиправними та були позбавлені ознак законності.

Прошу суд оцінити наявні у матеріалах справи докази із застосуванням критерію доведення «поза розумним сумнівом» у контексті прецедентної практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справах «Кобець проти України», «Авшар проти Туреччини». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також слід врахувати закріплений конституційно і на рівні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод принцип презумпції невинуватості та звернути увагу на те, що тягар доведення винуватості у вчиненні відповідного правопорушення покладено саме на орган поліції.

Виходячи із викладеного, керуючись положеннями статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Михальова І.О., дослідивши письмове клопотання, надану до матеріалів справи копію відеозапису, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р., далі - Постанова), відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ від 09.11.2015 від 1452/735, ознаками сп`яніння є: запах алкоголю з порожнина рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Судом встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 093065 від 18.06.2022 вбачається, що ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були звужені зіниці очей які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук. Натомість, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 весь час стояв у сонцезахисних окулярах і співробітники поліції навіть не звертали увагу його зіниці очей, проте зазначили, що вони не реагують на світло. Окрім того, з відеозапису також не вбачається, що у ОСОБА_1 тремтіли пальці рук, оскільки він тримав їх позаду. Жодного доказу того, що ОСОБА_1 у зазначений день мав ознаки сп`яніння, матеріали справи не містять. Жодного відеозапису з якого суд міг би зробити висновок про перебування останнього у стані сп`яніння до протоколу додано не було.

Судом також встановлено, що під час оголошення співробітником поліції протоколу ОСОБА_1 зазначив, що вказаних у протоколі ознак наркотичного сп`яніння не було, на що йому відповів співробітник поліції «так потрібно».

Також з дослідженого в судовому засіданні відеозапису не вбачається і факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом HONDA KD11 XR150 LEK д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки відеозапис розпочинається з того, як ОСОБА_1 сидить на транспортному засобі який не рухається.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 1ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Належних та допустимих доказів які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом 18.06.2022 о 13 год. 45 хв. в м.Дніпро по вул. Космонавта Волкова, буд.2, та те, що водій з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук), суду надано не було.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належно відображено в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Згідно вимогами ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Зокрема, в порушення вимог ст. 254 КУпАП, під час складання протоколу поліцейський в повній мірі не роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, не запропонував надати свої пояснення щодо суті вчиненого правопорушення та не роз`яснив ст. 63 Конституції України.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення 18.06.2022 року передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, не підтверджується наданими та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Тому, відсутність доказів, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не дає достатніх підстав для висновку про винність і наявність у його діях правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст. 130 КпАП.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, 252, 254, 268, 280, 283-285, 289,291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя Т.В. Нестеренко