Справа №336/1835/22
Провадження №3/336/1073/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1

за ст. 122-4, 124, ч.3 ст.130 КУпАП,-

встановив:

01.05.2022 о 16.00 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. Деповська, буд.83, водій ОСОБА_1 будучі двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.3 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, реєстраційний № НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

Також, 01.05.2022 о 16.00 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. Деповська, буд.83, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1102, реєстраційний № НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на дерево, чим спричинив автомобілю ЗАЗ 1102, реєстраційний № НОМЕР_1 пошкодження після чого залишив місце пригоди. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. п.2.10а), 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 та ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання правопорушник не з`явився, викликався до суду тричі, шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення дати розгляду справи, так і за допомогою направлення судової повістки за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, а також надісланням SMS-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколів. Згідно Довідки про доставку SMS, абонент тимчасово не доступний. Заяву про відкладення розгляду справи чи заперечення на протокол суду не подав.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст.38 КУпАП, оскільки строк накладення адміністративного стягнення у відношенні нього за протоколом серії ААБ №063936 від 01.05.2022 за ч.3 ст.130 КУпАП спливає 01.05.2023, за протоколом серії ААБ №056567 від 01.05.2022 за ст.124 КУпАП спливає 01.08.2022 та за протоколом серії ААБ №056566 від 01.05.2022 за ст.122-4 спливає 01.08.2022, а тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 3 ст.130, ст.. 124 та ст. 122-4 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.10.а) ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №063936 від 01.05.2022 за ч.3 ст.130 КУпАП, серії ААБ №056567 від 01.05.2022 за ст.124 КУпАП, серії ААБ №056566 від 01.05.2022 за ст.122-4 КУпАП, в яких зафіксовані факти порушення ОСОБА_1 п.2.5. 2.10а) та 13.1 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 та ч.3 ст.130 КУпАП;

- схемою місця ДТП від 01.05.2022;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 01.05.2022;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що зафіксовано на бодікамеру 475302;

- розпискою ОСОБА_2 від 01.05.2022 про отримання ТЗ ЗАЗ 1102, реєстраційний № НОМЕР_1 для доставки його за адресою: м. Запоріжжя, вул. Деповська, буд.85;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії ВАТ 871256 від 21.11.2016 та двічі протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Василівського районного суду Запорізької області від 09.09.2021 (провадження №3/311/1562/21с та за ч.3 ст.130 КУпАП постановою Василівського районного суду Запорізької області від 28.09.2021 (провадження №3/311/1077/21);

- рапортом поліцейського І. Шепеля від 01.05.2022;

- реєстраційною карткою ТЗ;

- архівом адмінправопорушень;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 01.05.2022;

- фототаблицею пошкоджень транспортного засобу;

- відеозаписом подій.

Дослідивши письмові матеріали, оцінивши надані докази у сукупності, суддя встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР, внаслідок чого транспортний засіб ЗАЗ 1102, реєстраційний № НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10.а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, а також порушив вимоги п. 2.5 ПДР, а саме відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 р. (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищезазначене, окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме норми ч.2 ст.72 КК України, яка передбачає призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_1 протягом року неодноразово притягався до адміністративної, не працює. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_1 суддею не встановлені.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства`від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Діяння за ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.

Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.

Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чині.

Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративних правопорушень, та винуватість в них ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено, в свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористалась.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи особу правопорушника, обставини скоєння адміністративних правопорушень і їх кількість, грубе порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що є небезпечним для інших учасників дорожнього руху, а також положення ст. 36 КУпАП, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 3 ст.130 КУпАП (як стаття з більш суворим видом адміністративного стягнення) у вигляді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 36, 122-4, 124, 130, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 копійок (Стягувач: Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.