г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2635/22
Номер провадження 3/213/1537/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №146233, складеного 21 жовтня 2022, 21.10.2022 о 21:56 год. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Недєліна, біля буд. 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Sens днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений. БК 475831, 475821, 475249.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він хворіє на цукровий діабет у важкій формі і ця хвороба викликає у нього миттєві хвилювання. Він пояснював поліцейським про свою хворобу але вони відмовились його слухати, сказали, що ці пояснення він буде давати у суді. Поліцейські сказали, що в нього є право продути трубку на місті або відмовитись від цього. Іншого не пропонували, їхати до лікарні на огляд не пропонували. Алкогольні напої не вживав і не вважає себе винним. Слухався саме поліцію, яка повідомила про право відмовитись, чим він і скористався, обравши право відмовитись. Про своє право пройти огляд у лікарні він не знав, поліцейські йому про це не повідомляли, інакше він би погодився проїхати саме до лікарні на огляд. Письмове направлення до лікарні йому видали разом із копією протоколу і сказали іти додому, оскільки діє військовий стан.

В судовому засіданні захисник просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав - поліція пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на місті зупинки, а також повідомила про те, що він має відмовитись від цього, що з точки зору закону є порушенням, оскільки дії поліції і їх вимоги до водія повинні ґрунтуватись лише на законі, а в діючому законодавстві водій не наділений правом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, така відмова є порушенням, за яке передбачена відповідальність, проте поліцейські в своєму зверненні до ОСОБА_1 , повідомивши йому про право відмовитись вже вдались помилки, яку у свою чергу допустив і сам ОСОБА_1 , який скористався запропонованим правом відмови, оскільки не бажав проходити огляд саме з поліцейськими, оскільки хворіє на важку хворобу і не довіряв поліцейським. Звертає увагу і просить врахувати те, що ОСОБА_1 є інвалідом дитинства, є інсулінозалежним і хворіє на цукровий діабет у важкій формі, що підтверджується посвідченням про групу інвалідності та випискою із його медичної карти. Саме через цю тяжку хвороба ОСОБА_1 піддається миттєвому хвилюванню і знаходиться під ризиком приступу за певних обставин. Такі обставини і відбулись - поліцейські відмовились слухати його пояснення щодо його хвороби, що підтверджується відеозаписом і цим зразу викликали не довіру до них. Далі вони дали йому право вибору - пройти огляд на місті або відмовитись і ОСОБА_1 , через цю недовіру до поліцейських обрав право відмовитись. При цьому поліція не повідомила ОСОБА_1 про його право у разі відмови проходити огляд на місті зупинки пройти такий огляд у лікарні, при цьому зобов`язана це була повідомити, оскільки саме така процедура огляду передбачається в чинному законодавстві і вже у разі відмови водія від огляду і на місті, і в лікарні складається протокол про адміністративне правопорушення. Проте поліцейські обмежили ОСОБА_1 у його правах, які закріплені законом і після відмови від огляду на місті, зразу почали складати адміністративний протокол, таким чином самі порушили закон. Звертає увагу суду на те, що письмове направлення на огляд до медичної установи поліцейський формально склав разом із протоколом про адміністративне правопорушення і це направлення за змістом відрізняється від направлення, яке видали ОСОБА_1 . Воно не може прийматись судом до уваги, оскільки ОСОБА_1 фактично не пропонували пройти огляд в медичній установі, а після видачі йому копії адміністративного протоколу та направлення поліцейський сказав ОСОБА_1 прямувати додому через військовий стан.

Нормативні акти, що передбачають відповідальність за дане адміністративне правопорушення та законодавство, яким керувався суддя при прийняття рішення.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Салабіаку проти Франції" від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно пункту 6 розділу ІІ зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідно до постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (із змінами) Кабінет Міністрів України відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановив затвердити Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Відповідно до даного порядку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Висновок суду.

Перевіряючи обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та повідомлені ОСОБА_1 та його захисником наявними у справі доказами приходжу до наступного.

Випискою із медичної карти хворого 3555/695 ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет важкої форми, з 2019 року є інсулінозалежним, згідно посвідчення виданого управлінням праці та соціального захисту населення є дитиною з інвалідністю.

Досліджуючи відеодоказ з бодікамер поліцейського, який долучений до матеріалів справи встановлені наступні порушення з боку поліції:

- в порушення статті 266 КУпАП, а також в порушення зазначеної вище "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", та зазначеного вище "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" поліцейський повідомляє водію ОСОБА_1 про його право пройти огляд на стан сп`яніння на місті зупинки та про його право відмовитись від цього і після відмови ОСОБА_1 від огляду на місті повідомляє, що зараз відносно нього буде складатись протокол про адміністративне правопорушення. При цьому пройти огляд в медичній установі, як того вимагає закон, поліцейський не пропонує. Враховуючи наведені вище вимоги чинного законодавства, після відмови водія від проходження огляду на місті зупинки поліцейський був зобов`язаний повідомити та запропонувати водію пройти такий огляд в медичній установі і вже у разі відмови водія від такого огляду у поліцейського з`являються всі передбачені законом підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП через порушення водієм пункту 2.5 ПДР України. Проте, як видно з відеозапису, поліцейський після відмови водія пройти огляд на місті зупинки, не пропонуючи водію пройти огляд в медичній установі зразу починає складати протокол про адміністративне правопорушення відносно водія. В даному випадку поліцейський не виконав всі дії, покладені на нього законом і тим самим обмежив права водія обрати для себе той чи інший передбачений законом огляд на стан сп`яніння. Таким чином, порядок, визначений законом і закріплений у свою чергу статті 266 КУпАП був порушений поліцейським.

У свою чергу доводи захисника про те, що поліцейський відмовився слухати пояснення ОСОБА_1 про наявність у нього важкої хвороби підтвердились відеозаписом.

Крім того, приймаються до уваги доводи захисника стосовно неналежності та недопустимості письмового Направлення на огляд водія до медичної установи, оскільки відеозапис в матеріалах справи свідчить про те, що про таке Направлення ОСОБА_1 не повідомлялось, пройти огляд в медичній установі йому поліцейським не пропонувалось, вказане Направлення формально заповнене поліцейським разом із заповненням протоколу про адміністративне правопорушення і далі було долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на вимоги та норми чинного законодавства України та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.