ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2394/21
Провадження №3/477/71/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого не офіційно, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №210927 від 21 листопада 2021 року, о 18.25 того ж дня, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mitsubichi Padjero, р.н. НОМЕР_1 , і рухався по автомобільній дорозі в с. Лимани Вітовського району Миколаївської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння: млява мова, млява реакція зіниць очей на світло, бліде обличчя, але від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте надав суду письмове пояснення, в якому свою вину у вчиненому не визнав, вказавши, що не вживав наркотики і був тверезий. Коли їхав додому, то йому стало погано, тому він зупинився на узбіччі та увімкну в автомобілі аварійний сигнал, а потім вжив ліки. Став чекати товариша, який би забрав його, бо головна біль не проходила. Але через невеликий проміжок часу до нього під`їхали поліцейські, на питання яких він розповів про причини своєї зупинки. Проте вони вказали на наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, які, на їх думку, були наслідком вживання наркотичного засобу, наприклад амфетаміну. Вони склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, в якому під їх диктовку записав, що вживав амфетамін. Заперечував вживання наркотичних засобів і наявність ознак наркотичного сп`яніння, тому просив закрити провадження в справі за відсутністю складу правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали провадження та письмові пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, прийшов до наступних висновків.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Також, відповідно до п. 2.5. цих же Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення пункту 2.5. Правил передбачена відповідальність

за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

Пунктом 4 розділу ІІ цієї ж Інструкції передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Крім того, в пункті 3 розділу ІІ Інструкції виписані ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При цьому п. 12 розділу ІІ передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення також є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Вказаний вище протокол від 21 листопада 2021 року підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і в ньому зазначено суть правопорушення і пояснення водія, відносно якого він складений, що він вжив наркотичний засіб після чого керував транспортним засобом, від проходження огляду відмовляється. До протоколу додано пояснення водія ОСОБА_1 , в якому зазначено, що він відмовляється від надання пояснень згідно ст. 63 Конституції України; а також додано пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в яких записано, що водій ОСОБА_1 в його присутності відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це неодноразово визначено правовими позиціями ЄСПЛ, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» ЄСПЛ, окрім того, що визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом, також підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідження відеозаписів, доданих до протоколу на СD-R диску, встановлено наступне:

- першим відеозаписом зафіксовано як поліцейський автомобіль, в темну пору доби, під`їжджає із-заду до автомобіля марки Mitsubichi Padjero,

р.н. НОМЕР_1 , який стояв на узбіччі з увімкненою аварійною сигналізацією; зі службового автомобіля виходить поліцейський, який направився в бік автомобіля Mitsubichi Padjero, але на цьому запис переривається;

- другим відеозаписом зафіксовано як водій ОСОБА_1 , знаходячись в службовому автомобілі поліцейських, відповів на декілька запитань, зокрема: чи керував він автомобілем та чи був він зупинений поліцейськими підтвердив, що так; далі поліцейський повідомив, що у водія виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, тому йому запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння, на що він відмовився; також на питання поліцейського чи згоден він з адміністративним правопорушення водій погодився.

Серед нормативно-правових актів, які регулюють діяльність поліцейських при фіксації правопорушень існує Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція № 1026).

Положення цієї Інструкції передбачають такі види приладів відеофіксації: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів, безпілотний літальний апарат, відеореєстратор, портативний відеореєстратор, стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями п.5 розділу ІІ Інструкції № 1026 передбачає, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, а відео зйомка ведеться безперервно, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Між тим, із переглянутих зазначених відеозаписів вбачається, що ними не зафіксований увесь процес виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Зокрема відеозаписом взагалі не зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинка, перевірка особи водія, виявлення у нього ознак сп`яніння, складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки першим відеозаписом не зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинку поліцейськими, тому не є правомірним питання поліцейського, зафіксоване другим відеозаписом: чи підтверджує водій, що він керував транспортним засобом та був зупинений поліцейськими. В зв`язку з цим не є правдивими і його позитивні відповіді на ці питання.

Крім того, якщо з першого доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що він був здійснений технічним приладом із автомобіля, яким зафіксовано час запису і можна вважати запис здійснений правомірним приладом, передбаченим Інструкцією № 1026; то другий відеозапис здійснений невідомим пристроєм і аж ніяк не відеореєстратором, оскільки у відеозаписі не зафіксовано час його здійснення, що також є порушенням Інструкції № 1026.

Таким чином внаслідок недотримання поліцейськими вимог Інструкції 1026 щодо безперервності виявлення та фіксації адміністративного правопорушення залишається не спростованими пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Слід також відмітити, що хоча в протоколі й записано, що водій мав ознаки сп`яніння, проте під час спілкування з водієм, зафіксованим відеозаписом, йому не повідомляють які саме ознаки сп`яніння у нього виявлені і не зафіксовано процес їх виявлення. До того ж така ознака як млява реакція зіниць очей на світло, записана в протоколі, не передбачена п. 4 Інструкцією.

Тобто поліцейськими не були належним чином виконані вимоги законодавства щодо виявлення водія з ознаками алкогольного сп`яніння та фіксації його відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Визнання вини особою повинно бути підтверджуватися й іншими прямими або непрямим доказами, а докази не повинні викликати обґрунтований сумнів в їх законності і не суперечити один одному.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 без підтвердження даних, викладених у ньому, іншими доказами, не може бути єдиним належним і достатнім доказом його вини. При цьому його визнавальні пояснення в протоколі також мають суперечливо-сумнівний характер, оскільки до протоколу додано бланк його пояснень, в якому записано, що він відмовився від надання пояснень із посиланням на положення ст. 63 Конституції України, і відеозаписом не зафіксовано добровільність надання пояснень, записаних в протоколі.

Додані до протоколу пояснення двох свідків також не підтверджують факт керування ним транспортним засобом. До того ж відеозаписами, доданими до протоколу, не зафіксована присутність свідків при спілкуванні з водієм.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення з врахуванням усіх наведених обставин, викликає розумні сумніви, що виключає можливість визнання цього протоколу та доданих до нього доказів, як допустимих та достовірних на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких встановлених обставин, слід дійти висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

За такого, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити через відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районного суд Миколаївської області.

Суддя Р.В. Козаченко