Житомирський апеляційний суд
Справа №275/747/19 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія ч. 4 ст. 85 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року щодо нього

встановив:

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією в дохід держави знарядь лову, а саме: 13 шт. сіток, які зберігається на складі управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Відповідно до постанови, 20.06.2019 року о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на річці Здвиж, водосховище «Карабачин» с.Карабачин, Брусилівського району, Житомирської області ловив рибу - сітками, які не передбачені у режимі рибогосподарської експлуатації і є забороненими для використання у даному місці і в даний час, та зловили: - 36 екз. судака, - 63 екз. коропа, -1 екз. лина, - 5 екз. плоскирки, -1 екз. окуня, - 12 екз. щуки, - 1 екз. карась сріблястий, а всього зловили риби загальною вагою 127,90 кг., чим порушив вимоги п.3.15 абз.1 Правил любительського та спортивного рибальства, відповідальність за яке передбачена ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та ч.4 ст. 85 КУпАП.

У ОСОБА_1 виявлено та вилучено 13 сіток розміром: L- 60 м., h- 3 м, f - 60 мм в кількості 13 штук.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказує, що він не брав участі у розгляді справи, пояснень не надавав, в протоколі він свій підпис не ставив, копію постанови отримав лише 11.2021 року.

В апеляційній скарзі просить скасування постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Перегляд постанови судді у справі про адміністративне правопорушення здійснюється відповідно до положень ст. 294 КУпАП.

Так, згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Участь особи, яка подає апеляційну скаргу, а також її адвоката при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до положень ст. 294 КУпАП не є обов`язковою, зазначена процесуальна діє не є апеляційним переглядом постанови, а тому неявка цих осіб, навіть через поважні причини не перешкоджає розгляду заявленого клопотання у якому зазначено причинити пропуску строку на оскарження.

За таких обставин, враховуючи необхідність вирішення клопотання, яке вже тривалий час перебуває у суді (23.02.2022), зважаючи на те, що ОСОБА_1 та його адвокат, в судове засідання на розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження 15.03.22, 19.04.22, 17.05.22, 02.06.2022, 16.06.22 року не з`явився, хоча були повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмами апеляційного суду, а їх неявка не перешкоджає розгляду, вважаю за можливе розглянути клопотання у їх відсутність.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду винесена та проголошена 18 липня 2019 року за участю ОСОБА_1 , що свідчить про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з порядком та строком на апеляційне оскарження рішення суду. (а.с. 20)

Присутність ОСОБА_1 на розгляді справи, також підтверджується телефонограмою, копією паспорта та ідентифікаційного коду, постановою суду, заявою про видачу копії постанови від 18.07.2019 р.

18.07.2019 року ОСОБА_1 сплатив шраф в розмірі 340 грн., що підтверджується квитанцією «Ощадбанк». (а.с. 21)

Постановою Житомирського апеляційного суду від 13 січня 2022 року було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.07.2019 року, оскільки будь-яких поважних причин пропуску строку судом не встановлено. Твердження ОСОБА_1 у клопотанні про те, що він не знав про час та місце судового розгляду та одержав копію постанови лише 11.11.2021 року не відповідають фактичним обставинам справи та є недостовірними. (а.с. 56)

16 лютого 2022 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу через відділення поштового зв`язку, згідно часу її складання зазначеному у скарзі (07.02.22), поштового конверту та трекінгу «Укрпошти».

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує аналогічні причини пропуску строку, інших поважних причин не вказує.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (справа «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить положення res judicata (вирішена справа), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності»). Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

За таких обставин, враховуючи, що ухвалою апеляційного суду від 06.12.2021 року вже надано оцінку доводам ОСОБА_1 щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і такі причини визнано неповажними та недостовірними, а інших причин, які перешкоджали йому своєчасно подати апеляційну скаргу на судове рішення він не надає, апеляційну скаргу ним подано зі значним пропуску строку, більше ніж через два з половиною роки, апеляційний суд підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Відмовити у поновленні ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року та повернути йому апеляційну скаргу.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук