Шаргородський районний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/231/22

Провадження № 3/152/106/22

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Костриці В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, особу встановлено по паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданому 08.07.2019, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

ОСОБА_1 20.03.2022 о 22 годині в с. Клекотина Жмеринського району Вінницької області по вул. Вишневій передав керування автомобілем «Фольксваген Пасат» державний номерний знак НОМЕР_3 водію ОСОБА_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 (г) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених вище визнав, також його винуватість доведена доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099594 від 21.03.2022 (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №25 від 21.03.2022 (а.с.6), постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.07.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік ОСОБА_2 за керування 20.03.2022 о 22 годині в с. Клекотина Жмеринського району Вінницької області по вул. Вишневій автомобілем «Фольксваген Пасат» державний номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Постанова ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.08.2022 залишена без змін та набрала законної сили 30.08.2022 (а.с. 21 25).

Вказані докази суддею приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи, відповідно до ст.280 КУпАП, зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факту передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення і під час його складання ОСОБА_1 не заперечував, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до вимог пп. «г» 2.9 ПДР України водієві забороняється передавання керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Згідно п.11постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», допуском до керування транспортним засобом особи, яка перебуває у стані сп`яніння або не має права ним керувати, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма під час руху, невідсторонення водія від керування тощо.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, об`єктом правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП є безпека руху.

Об`єктивною стороною при передачі керування є допуск до фактичного виконання функції водія особою, у віданні якої перебуває транспортний засіб.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння повинна складатись з того, що особа яка передає керування транспортним засобом повинна знати, що передає керування особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Крім того, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП саме за передачу керування, із суб`єктивної сторони, повинні бути умисні дії особи.

Таким чином, для настання відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП необхідна наявність сукупність елементів складу адміністративного правопорушення. В даному випадку необхідна наявність сукупність наступних елементів складу адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом.

У справі, що розглядається ОСОБА_1 при передачі ОСОБА_2 керування автомобілем достеменно знав про те, що остання знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, проте добровільно, з власної волі передав їй керування своїм автомобілем.

Отже, аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суддю, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, винуватість його доведена і він повинен нести адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що вчинення дій, які визначені в диспозиції вказаної статті, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов`язкові ознаки у їх невід`ємному зв`язку, які характерні для категорії "водій" керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.

Аналізуючи вищенаведене, необхідно прийти до висновку, що оскільки ОСОБА_1 в даному випадку не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним та у даному випадку буде справедливим, необхідним для виправлення та попередження вчинення порушником нових адміністративних правопорушень, в тому числі і аналогічних.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність не встановлено.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу немає.

Підстав звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності не встановлено.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Суддя: Т.О. Соколовська