ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10662/21

Провадження № 33/4820/682/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бабюка І.М. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Бабюка І.М. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

11 листопада 2022 року захисник адвокат Бабюк І.М. звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, оскільки протягом 3 місяців не була звернута до виконання постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2022 року у задоволенні клопотання захисника адвоката Бабюка І.М. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 7 (сім) діб, у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Адвокат Бабюк І.М. не погоджуючись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2022 року, провадження по справі закрити, звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 7 (сім) діб за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови.

З посиланням на частину 1 статті 303 КУпАП, вказує, що постанова не була виконана протягом трьох місяців з дня її винесення. На сьогодні пройшов вже один рік та чотири місяці, тому ОСОБА_1 підлягає звільненню від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.

Окрім того, звертає увагу, що наразі ОСОБА_1 проходить службу у Збройних силах України, тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Також у ОСОБА_1 перебуває на утриманні троє неповнолітніх дітей, а він є єдиною особою в сім`ї, яка працює та годує дітей.

Позиції учасників судового провадження

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини 2 статті 287 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Звертаю увагу, що зазначена норма передбачає можливість оскаржувати виключно постанови суду, якими застосовуються адміністративні стягнення до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 7 (сім) діб (а/с 35).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бабюк І.М. оскаржив вказану постанову суду (а/с 38-44).

Відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року, постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бабюк І.М. без задоволення (а/с 51-53).

Таким чином, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 через свого захисника адвоката Бабюка І.М. скористався правом на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Натомість, захисник адвокат Бабюк І.М. звертається з апеляційною скаргою на постанову суду про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від відбування адміністративного стягнення та закриття провадження.

З аналізу положень КУпАП вбачається, що відсутні будь-які інші види постанов суду, крім постанови суду про накладення адміністративного стягнення, які підлягають оскарженню у суді апеляційної інстанції.

Суд при вирішенні будь-якої справи керується принципом верховенства права.

Венеціанська комісія у своїй доповіді від 4 квітня 2011 року «Верховенство права» вказала, що правова визначеність є елементом верховенства права та є істотно важливою для питання довіри до судової системи. Щоби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону легкодоступним, закон має бути сформульований із достатньою мірою чіткості, щоби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

Водночас у рішенні у справі «Ольссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden, 24 March 1988) ЄСПЛ зазначив, що норма національного закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, деякою мірою передбачити наслідки своєї поведінки.

Тож, окрім точно сформульованого положення частини 2 статті 287 КУпАП, також звертаємо увагу, що суд першої інстанції у резолютивній частині постанови зазначив про остаточність останньої та неможливість оскарження її в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, а також, що можливість оскаржувати постановусуду про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від відбування адміністративного стягнення не передбачена чинним адміністративним законодавством, подана апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись статтями 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Повернути захиснику адвокату Бабюку І.М. апеляційну скаргу на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 7 (сім) діб, накладеного постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя