Провадження номер 3/741/329/22
Єдиний унікальний номер 741/472/22
ПОСТАНОВА

іменем України

21 грудня 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол про а/п серії ДПР18 № 221116), щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює,

передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

08 липня 2022 року о 18 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 у м. Носівка по вул. Мринський шлях керував автомобілем ВАЗ-2101, д. н. з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на місці зупини транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутності ОСОБА_1 , який у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, заперечень суду не надав, не повідомив суд про причини неявки та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду за режимом доступу: https://court.gov.ua/fair/sud2516, а відтак ОСОБА_2 мав цікавитися долею своєї справи, добросовісно користуватися наданими йому процесуальними правами.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Водночас, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на це, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд робить висновок про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтями 251 та 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 3 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо такі дії вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів.

Ураховуючи вищевикладені правові норми, аналізуючи докази по справі, суд уважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- обставинами, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 221116 від 08 липня 2022 року (а. с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ім`я ОСОБА_1 від 08 липня 2022 року (а. с. 7);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 08 липня 2022 року (а. с. 4, 5);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 946954 від 08 липня 2022 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а. с. 3);

- переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до матеріалів справи, на якому зафіксовано факт зупинки працівниками поліції автомобіля ВАЗ-2101 під керуванням ОСОБА_1 та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та проведення медичного огляду в лікарні в присутності свідків.

Складові повторності вчиненого адміністративного правопорушення під час кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджуються постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього остаточне адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб без конфіскації транспортного засобу, а також постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, і його дії правильно кваліфіковані працівниками поліції.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та вважає, що ОСОБА_1 винен у вчиненні правопорушення та його вина доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суд зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним, грубим та систематичним порушенням правил дорожнього руху.

При накладенні адміністративного стягнення суд не враховує обставини, викладені в частині 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту.

Відповідно до ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

Пунктом 28 постанови ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей щодо перебування автомобіля ВАЗ-2101, д. н. з. НОМЕР_2 , у приватній власності ОСОБА_1 , у зв`язку з цим суд не застосовує до нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

Як слідує з листа ТСЦ МВС № 7443 від 18 липня 2022 р. № 31/25/15-376 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував. Тому він не є водієм в розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 1.10 ПДР України, а, отже, на нього не може бути накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 12, 13, 33-35, 36, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Строк стягнення рахувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Анатолій КРУПИНА