"27" грудня 2022 р. Справа № 363/4092/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2022 року до Вишгородського районного суду Київської області з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 року головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 472690 від 29.10.2022 вбачається, що 29 жовтня 2022 року близько о 19 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Литвинівка, вул. Шевченка біля магазину «Продуктова лавка» під час перевірки документів на неодноразову вимогу капітана поліції ОСОБА_2 не відреагував негайно, а саме відмовився надати документи, що посвідчують особу. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, а саме злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування вищезазначених обставин здійснюється у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом дослідження під час судового розгляду доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Крім того, відповідно до ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевказаного, можна зробити висновок, що притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила. З цією метою при підготовці справи до розгляду суд перевіряє правильність складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки повнота та правильність їх складання впливає на об`єктивну можливість суду повно, всебічно та точно встановити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення та вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

При цьому відповідно до п. 7 ППВСУ від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» - згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є можливим тоді і лише тоді, коли судом в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа відмовилася від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог працівника поліції, а також вину особи в такому протиправному діянні.

З урахуванням цього важливого значення для правильного розгляду і вирішення справи має встановлення судом законності вимоги працівника поліції, яку не виконала певна особа.

Аналіз матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, дає можливість зробити суду висновок, що ОСОБА_1 було не виконано вимогу працівника поліції щодо надання документів, які посвідчують особу, не зважаючи на те, що, як зазначається у рапорті працівників поліції, кожна особа під час воєнного стану зобов`язана мати при собі документи, що посвідчують особу.

Суд звертає увагу на ті обставини, що загальні підстави та порядок перевірки працівниками поліції документів особи визначаються у ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію». При цьому зазначений нормативний припис містить вичерпний перелік осіб та підстав, за наявності яких у працівника поліції виникає законна можливість вимагати від особи пред`явлення документів на перевірку. Вимога пред`явити документи з інших підстав, не передбачених законодавством, чи іншою особою, якій законом не надано на це право, не дає можливість зробити висновок про її правомірність, а відповідно не дає можливість зробити висновок про те, що інші особи зобов`язані її виконувати.

У той же час у ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» встановлюється невичерпний перелік заходів правового режиму воєнного стану, тобто сукупність дій адміністративно-розпорядчого, владного, організаційного та іншого характеру, що можуть впроваджуватися та здійснюватися уповноваженими особами.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 на всій території України було введено воєнний стан, а відповідно до п. 4 зазначеного Указу Кабінету Міністрів України було доручено ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

На виконання доручення Президента України Кабінетом Міністрів України Розпорядженням від 24.02.2022 року № 181-р було введено в дію План запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні, у п. 11 якого визначено запровадження такого заходу правового режиму воєнного стану як проведення перевірки документів в осіб, а в разі потреби огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією та законами України.

При цьому суд звертає увагу на ті обставини, що зазначений документ Кабінету Міністрів України є за своєю сутністю нормативно-правовим документом планового характеру, оскільки містить лише вичерпний перелік заходів, які запроваджуються у зв?язку з воєнним станом чи запровадження яких планується. Сам по собі документ не встановлює нормативні приписи та не породжує в учасників суспільних відносин права та обов?язки, зокрема, права перевіряти документи у зв?язку з запровадженням воєнного стану та відповідного обов?язку надати такі документи.

Зазначений висновок підтверджується тим, що у цьому ж Плані зазначається, що органом, відповідальним за запровадження заходу правового режиму воєнного стану у вигляді перевірки документів у відповідності до закону, є ради оборони відповідного регіону або військові адміністрації (у разі утворення) військове командування.

Отже, зазначеним документом визначається лише загальний характер заходу правового режиму воєнного стану, однак конкретний порядок його застосування та втілення у реальність у відповідності до положень чинного законодавства покладається на відповідні військові органи влади, а також суб?єктів владних повноважень, що забезпечують безпосередню реалізацію самого заходу Національна поліція тощо.

На додаток до цього Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» від 29.12.2021 року № 1456 визначається порядок перевірки документів осіб, тобто визначається порядок впровадження такого заходу правового режиму як перевірка документів особи, що запроваджується у зв`язку з введенням воєнного стану.

У п. 4 зазначеного Порядку міститься правило, відповідно до якого перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення).

При цьому відповідно до п. 7 Порядку проведення перевірки документів так само здійснюється лише з чітко передбачених підстав, зокрема, якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Таким чином, у зв`язку з введенням на території України дійсно може запроваджуватися такий захід правового режиму воєнного стану як перевірка документів особи, що обумовлює наявність обов`язку носити відповідні документи з собою. Але зазначений захід має бути впроваджений відповідним наказом військового командування у відповідному регіоні, а сама перевірка все одно здійснюється лише з чітко передбачених підстав, хоча їх перелік і є ширшим.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП єдиними уповноваженими особами на збирання доказів у даному випадку є працівники поліції як особи, що склали протокол про адміністративне правопорушення. Доказова діяльність суду під час провадження у справі про адміністративне правопорушення обмежується лише оцінкою вже зібраних та наданих доказів. Збирання судом доказів з власної ініціативи призведе до порушення принципу належної правової процедури, на основі якої побудована вся система провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що працівники поліції склали матеріали справи відносно ОСОБА_1 за фактом не пред`явлення документів, що посвідчують особу, не зважаючи на введений воєнний стан, то суд звертає увагу, що у процесі доопрацювання матеріалів справи працівники поліції повинні: 1) надати належним чином завірену копію наказу військового командування чи іншого відповідного уповноваженого органу влади військового характеру, на основі якого на території Вишгородського району Київської області чи всієї Київської області запроваджено такий захід правового режиму як перевірка документів осіб, а також з якого буде вбачатися конкретний порядок реалізації такого заходу; 2) деталізувати підстави для здійснення перевірки документів ОСОБА_1 у даному випадку, про які працівники поліції абстрактно зазначили у рапорті; 3) надати всі можливі докази різного характеру, що дадуть суду можливість повно та всебічно відтворити всі обставини вчинення правопорушення та зробити висновок про наявність чи відсутність злісної непокори законній вимозі працівника поліції.

Відповідно до положень п. 24 ППВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний Суд України визнав правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Отже, з огляду на допущену неповноту при складанні адміністративного матеріалу, що в свою чергу унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи в судовому засіданні, оскільки при розгляді справи суд повинен з`ясувати всі конкретні обставини справи і з урахуванням досліджених доказів постановити в справі належне рішення, суд приходить до висновку про необхідність повернення вказаного матеріалу до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП повернути до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення та усунення зазначених недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рукас