ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/277/22 Справа № 202/252/22 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Збарської І.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.12.2021 року о 09 год. 45 хв. в м. Дніпро по вул. Рєпіна, 75А, водій ОСОБА_1 керував авто Range Rover н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, млява мова, водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Збарська І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Вказує, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , без його повідомлення, чим порушено право на захист.

З вказаним рішенням не погоджується, вважає, судове рішення є необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що суд не повідомив належним чином ОСОБА_1 про розгляд справи який відбувся 24.01.2022 року, оскільки інспекторами патрульної поліції в матеріалах адміністративної справи не було зазначено ані засоби зв`язку ОСОБА_1 , ані адресу останнього, вказано лише селище та вулицю по якій проживає ОСОБА_1 , однак не зазначено будинок або квартиру.

Так, відповідно до повістки про виклик до суду, яка міститься в матеріалах справи, повістку було направлено за адресою с. Піщанка, вул. Червоний Веселок, тобто ОСОБА_1 повістку не отримував, та не міг отримати оскільки адреса містить лише вулицю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, млява мова, та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак з відеозапису зафіксованого інспектором патрульної поліції на бодікамеру чітко вбачається, що водієм транспортного засобу Range Rover н/з НОМЕР_1 , є інша особа, в той час як ОСОБА_4 перебував на пасажирському сидінні з якого останній вийшов, та пояснив патрульним поліцейським, що є пасажиром.

Натомість патрульні поліцейські проігнорували пояснення ОСОБА_1 і не роз`яснили право останнього викласти їх в письмовому виїляді, та запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, в той час як до водія транспортного засобу патрульні питань не мали та огляд не проводили.

Зауважує, що відеозапис не с безперервним, тобто нагрудні камери то включалися, то виключалися, таким чином відеодокази долучені до матеріалів справи, надані не в повному обсязі, а записи з нечітким звучанням. Також, на відео зафіксовано, що інспектори поліції почали дратуватися та тиснути на ОСОБА_1 і на свідків, що нібито ОСОБА_1 відмовився пройти медогляд. Однак, відеодоказом підтверджується, що ОСОБА_1 не відмовлявся від медичного огляду, однак йому було не зрозуміло, чому він повинен був їхати до медичного закладу, який знаходиться в іншому районі м. Дніпро, коли не був водієм транспортного засобу Range Rover н/з НОМЕР_1 . Також, в даному відео вбачається, як інспектор тиснув на свідків, з метою спонукання їх підтвердити відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Свідки були запрошені інспекторами патрульної поліції, після моменту виходу ОСОБА_1 з пасажирського сидіння, з огляду на що свідки не бачили хто був водієм автомобіля, однак чули, пояснення ОСОБА_1 . Пояснення свідків очевидно є сфабрикованими, зокрема, в поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вказано, що в їх присутності водій ОСОБА_1 керував транспортирним засобом Range Rover н/з НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Проте, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були запрошені працівниками патрульної поліції вже після того як ОСОБА_1 вийшов з транспортного засобу, знаходився біля нього та надавав пояснення щодо не керування ним транспортним засобом. Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не були свідками зупинки транспортного засобу та не можуть стверджувати про ті обставини, свідками яких вони не були.

Також, в поясненні свідка ОСОБА_3 , відсутній вислів «з моїх слів записано вірно мною прочитано», немає дати, лише підпис без прізвища та ініціалів, тому даний доказ також є недопустимим і не може братися судом до уваги.

В поясненнях свідка ОСОБА_2 , під висловом «з моїх слів записано вірно мною прочитано», немає дати, лише підпис без прізвища та ініціалів, тому даний доказ також є недопустимим і не може братися судом до уваги.

Крім того, в поясненнях свідків відсутня інформація 5 приводу конкретного способу вчинення протиправного діяння, який ставиться у провину ОСОБА_1 складеним відносно нього протоколом, а саме не вказано від якого саме огляду відмовляється водій, на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, чи від освідчення в закладі охорони здоров`я. Пояснення містять лише загальні відомості з приводу відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, тобто встановити конкретні дії особи щодо ухилення від огляду є неможливим, в той час коли відповідно до порядку встановленого Законом, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності повинно бути запропоновано пройти огляд спочатку на місці за допомогою спеціального технічного засобу, потім в закладі охорони здоров`я, і якщо така особа відмовляється від ві. щовідного освідчення, то щодо неї повинен бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Також апелянт зазначила, що працівники патрульної поліції склали протокол про адміністративне правопорушення саме відносно ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, при цьому останнього не було відсторонено від керування автомобілем, що свідчить про формальне складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ОСОБА_1 та його представник - адвокат Збарська І.В. в судове засідання 18 лютого 2022 року не з`явились. Адвокат Збарська І.В. надала суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату, через її захворювання.

23 лютого 2022 року, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Збарська І.В. будучи належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явились, надали клопотання про відкладення розгляду справи.

01 березня 2022 року, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Збарська І.В. будучи належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

22 березня 2022 року ОСОБА_1 та його представник - адвокат Збарська І.В. будучи належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

За таких підстав, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Збарської І.В..

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягаю задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №062869 від 26.12.2021 року, зазначено, що 26.12.2021 року о 09 год. 45 хв. в м. Дніпро по вул. Рєпіна, 75А, водій ОСОБА_1 керував авто Range Rover н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, млява мова, водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- рапортом працівника поліції;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Під час апеляційного перегляду, судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого 26.12.2021 року, Працівники поліції зупинили автомобіль Range Rover н/з НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції вийти з автомобілю, ОСОБА_1 через деякий час вийшов з пасажирського місця. При тому, що велась безперервна відеофіксація якою було зафіксовано, що з вищевказаного автомобіля ніхто крім водія ОСОБА_1 не виходив, останній стверджував, що автомобілем не керував. Також з відео вбачається, що працівники патрульної поліції повідомляють ОСОБА_1 щодо наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, внаслідок чого неодноразово пропонують йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, та повідомляють, що у разі відмови від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Однак, ОСОБА_1 будучи обізнаним щодо юридичних наслідків у разі відмови від проходження огляду відмовився від проходження такого. Після цього, працівниками патрульної поліції було залучено двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду. На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 поводить себе зухвало, перебував в збудженому стані, мав наявні ознаки алкогольного сп`яніння, нестійка хода. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що автомобіль Range Rover н/з НОМЕР_1 , було вилучено та доставлено на штрафмайданчик.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду матеріалах щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що співробітником патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ряд вимог розгляду адміністративних справи відповідної категорії, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.5 ПДР.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Збарської І.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко