Справа № 447/3175/21 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/811/1718/21 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Цибулі І.Й., потерпілої ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мазура В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2021 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КупАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 792533 від 22 вересня 2021, 18 вересня 2021 близько 10:00 год. ОСОБА_2 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , а саме: голосно кричав, висловлювався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою у присутності малолітніх дітей.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, потерпіла ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить оскаржувану постанову скасувати і винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КупАП. Крім того, просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2021 року.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки про розгляд вказаної справи вона дізналась з Єдиного державного реєстру судових рішень, у судове засідання з розгляду справи, де вона є потерпілою, її ніхто не викликав. 18 жовтня 2021 року їй було надано для ознайомлення матеріали справи №447/3175/21 та було видано їй постанову суду від 12 жовтня 2021 року.

Зазначає, що під час ознайомлення з матеріалами даної справи будь-які відеоносії у ній були відсутні. У зв`язку з цим не може подати свої зауваження чи заперечення на відео, на яке посилається у своїй постанові суддя суду першої інстанції та на підставі якого він дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Апелянт стверджує, що інформація про зміну нею замків та невпускання ОСОБА_2 до квартири є неправдивою.

Вважає, що прийняте суддею рішення є передчасним. Крім того, вона як потерпіла була позбавлена можливості брати участь у справі і надати свої доводи.

На наведене апелянт також покликається як на підставу для поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2021 року.

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила таку задовольнити, додатково зазначивши, що 18 вересня 2021 року відчинила двері, у квартиру зайшов чоловік та його сестра, яка сказала, щоб вона дала ключі та виганяла її з квартири. Також зазначила, що квартира належить чоловікові, однак ремонт у ній робили разом. З приводу події надала пояснення про те, що ОСОБА_2 та його сестра ОСОБА_3 налякали її та її дітей. Просила допитати свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак у ході відібрання пояснень апеляційним судом з`ясовано, що заявлені потерпілою свідки не були присутні під час події.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у таке не з`явився.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Цибуля І.Й. у судовому засіданні просив відмовити у задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою. Проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_2 не заперечив.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мазура В.В., представника особи, щодо якої складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, - адвоката Цибулі І.Й., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржуване рішення, проводилося у відсутності потерпілої ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні дані про отримання нею постанови, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_6 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2021 року серії ВАБ №792533 (а.с. 3), 18 вересня 2021 близько 10:00 год. ОСОБА_2 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , а саме: голосно кричав, висловлювався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою у присутності малолітніх дітей.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 вересня 2021 року (а.с. 5), ОСОБА_1 звернулася з заявою до ВП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, у якій просила вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_2 та його сестри ОСОБА_3 , які прийшли до неї додому та вчинили конфлікт, під час якого голосно говорили, ображали її, все це повторюється неодноразово.

У своїх письмових поясненнях (а.с. 6) ОСОБА_1 зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з двома неповнолітніми дітьми. З лютого 2021 року з чоловіком не проживає. З того часу дізналась, що у нього були проблеми з психічним захворюванням, він проживав з матою та лікувався в психіатричній лікарні в с. Заклад і досі приймає антидепресанти. Діти бояться залишатися з ним та бояться, коли він перебуває в квартирі. 18 вересня 2021 року близько десятої ранку ОСОБА_2 разом зі своєю сестрою ОСОБА_3 прийшли і вчинили конфлікт, під час якого кричали до неї, ображали нецензурними словами, погрожували фізичною розправою, постійно звинувачують у його хворобі та виганяють з хати. Чоловік є психічно неврівноваженою особою, тому вона переживає за безпеку дітей і свою власну, а тому не хоче, щоб він перебував у квартирі.

Таким чином, на обґрунтування обвинувачення вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи містять протокол про прийняття заяви ОСОБА_1 та її пояснення, на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2021 року серії Ваб №792533. Інших об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Крім того, апеляційним судом оглянуто представлений стороною захисту відеозапис, з якого слідує, що конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник з приводу того, що остання змінила ключі від вхідних дверей квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Жодних погроз та нецензурних слів ОСОБА_2 у бік своєї дружини не висловлював.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що викладені вище факти свідчать про відсутність у діях ОСОБА_2 ознак, які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

На переконання апеляційного суду, суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, та дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, постанова судді першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити потерпілій ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2021 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.