Справа № 135/319/21
Провадження № 33/801/50/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Корнієнко О. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 рокуСправа № 135/319/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кокуци Євгена Дмитровича, потерпілого ОСОБА_2 та його захисника адвоката Бодачевського Ростислава Валерійовича,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222643 від 09 березня 2021 року, водій ОСОБА_1 , цього ж дня о 13:00 год. в м. Ладижин по вул. Процишина, керуючи автомобілем «Alfa Romeo» НОМЕР_1 під час виконання маневру обгін не переконався що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, та не переконався, що водій автомобіля «Skoda» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду по цій самій смузі не подав сигналу про намір повороту ліворуч, допустив зіткнення з автомобілем «Skoda» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1, п.14.2б ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 не доведена, оскільки згідно висновку автотехнічної експертизи встановлено, що в заданій дорожній обстановці причиною виникнення ДТП стала невідповідність дій іншого учасника події вимогам ПДР. А матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 вчинив такі порушення ПДР, що були у причинному зв`язку із подією ДТП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на його думку висновок автотехнічної експертизи №2859/2860/21-21 від 06 жовтня 2021 року не спростовує порушень ПДР які інкриміновані ОСОБА_1 .

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції мотивував відсутністю порушення ПДР з боку останнього, що були у причинному зв`язку із подією ДТП.

Проте суд апеляційної інстанції не погоджується із вказаним висновком суду, з огляду на наступне.

За змістом п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи статті 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Як вбачається з матеріалів справи, датою вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ст. 124 КУпАП, є 09 березня 2021 року, отже на час винесення постанови судом першої інстанції 14 грудня 2021 року, сплив визначений КУпАП тримісячний термін накладення адміністративного стягнення.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та безпідставно закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, тому справа стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. На момент розгляду апеляційної скарги, коли сплинули строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, апеляційний суд також не має права вчиняти процесуальні дії розпочати розгляд справи, дослідити її докази і постановити рішення по суті.

За таких обставин, з урахуванням вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий