ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 187100 від 29.10.2022 року про адміністративне правопорушення, 29.10.2022 року, о 00 год. 01 хв. в м. Одесі, по вул. Самарська, 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510» прилад NARLM 0428, тест № 891. Результат тесту 2, 16 % (проміле), чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав пояснення, згідно яких вину не визнав, обґрунтовуючи тим, що інкримінуємі йому правопорушення матеріалами справи не доведені, а тому просить закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують керування ним транспортним засобом «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з об`єктивної сторони дане правопорушення містить три самостійні склади:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у цьому випадку є водій транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само і особа, яка відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, керувала транспортним засобом, оскільки правопорушення за ст.130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли така особа розпочала рух і рухалась на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення, як керування транспортним засобом є факт керування транспортним засобом.

Відповідно до п. п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 187100 від 29.10.2022 року про адміністративне правопорушення, вбачається, що 29.10.2022 року, о 00 год. 01 хв. в м. Одесі, по вул. Самарська, 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510» прилад NARLM 0428, тест № 891. Результат тесту 2,16 % (проміле), чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З долучених до матеріалів справи та досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів №475107, №471471, вбачається, що відеозйомка починається із розмови інспектора патрульної поліції та ОСОБА_1 біля автомобіля патрульної поліції. Руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. Жодним доказом у справі не доведено, що ОСОБА_1 зупинили під час керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про які зазначено в протоколі.

Суддя зазначає, що необхідною умовою для подальшого використання наданого відеозапису, як доказу, є його інформативність та якість запису. Під інформативністю відеозапису слід розуміти наявність на ньому зафіксованих передумов виникнення та самого механізму певної події. Вкрай доречним є і відображення на відеозаписі синхронізованого часу із загальнодержавним часом, зазначенням точної дати. Якість відеозапису виражається у високій роздільній здатності отриманого відео зображення, а також у частоті кадрів (чистота кадрів в секунду), що забезпечує найбільш чітку фіксацію деталей об`єктів, що знаходяться в статиці та динаміці.

Разом з тим, наданий суду відеозапис не надає вичерпної інформації про обставини складання протоколу, оскільки не містить інформації щодо здійснення керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , не містить моменту зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням останнього.

З протоколу про адміністративне правопорушення також не вбачається наявність свідків керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, жодного іншого доказу на підтвердження обставин керування транспортним засобом ОСОБА_1 до протоколу не надано та з нагрудних камер поліцейських не вбачається.

Як вже зазначалося доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на викладене, оскільки суду не було надано належних та достовірних доказів того, що працівниками поліції виконано вимоги ст. 266 КУпАП, тому слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення останнім вимог Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9-11, 130, 221, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя Д.Д. Громік