Єдиний унікальний номер 142/235/22
Номер провадження № 3/142/193/22
ПОСТАНОВА

іменем України

29 червня 2022 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Музиківка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зі слів непрацюючого,

за ст. 185 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В :

29 червня 2022 року до Піщанського районного суду Вінницької області від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 774080 від 29 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 29 червня 2022 року, близько 11 години 20 хвилин, в с. Чорномин по вул. Центральна, під час проведення профілактичного чергування відповідно Наказу № 575 від 25 червня 2022 року, під час перевірки гр. ОСОБА_1 не виконав законну вимогу поліцейського інспектора СРПП ВРУП капітана поліції О. Осірного, а саме не пред`явив документи, які посвідчують його особу, поводив себе зухвало та намагався вчинити суперечку, в протоколі зазначено, що вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що 29 червня 2022 року в с. Чорномин він був зупинений працівниками поліції та на їх вимогу пред`явив паспорт громадянина України та водійське посвідчення для перевірки та виконав інші вимоги поліцейського. Також ОСОБА_1 суду пояснив, що працівники поліції запропонували надати їм для огляду особистий мобільний телефон, на що він також погодився, однак коли працівник поліції вказав повідомити номер телефону для нібито перевірки його за допомогою застосунку Телеграм, ОСОБА_1 не погодився та вказав, що не розуміє для чого це потрібно, у зв`язку з чим в них виникла суперечка. В подальшому його було доставлено до відділення поліції та складено відносно нього протокол адміністративного затримання та протокол про адміністративне правопорушення за злісну непокору законній вимозі поліцейського, у зв`язку з чим вказав, що вину не визнає, оскільки вважа, що виконав всі законні вимоги поліцейського, просив суворо не карати.

Суд, заслухавши особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, перевіривши та дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Відповідно до коментаря даної статті, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суд звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно змінювати будь які внесені до протоколу відомості; відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, таким чином протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Разом з тим, у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП, суду надано рапорти працівників СРПП Вінницького РУПО. Осірного та Р. Катрука від 29 червня 2022 року.

Однак, в розумінні правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року № 489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому вказані рапорти працівників поліції не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, керуючись положеннями ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Окрім зазначеного, рапорти працівників СРПП Вінницького РУПО. О. Осірного та Р. Катрука від 29 червня 2022 року, містять зазначення про висловлювання ОСОБА_1 «прихильності до нападу агресора», внаслідок чого його було доставлено до Піщанського ВП та в результаті складено протокол адміністративного затримання серії АЗ № 157825, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне направити копію матеріалів справи до Управління СБ України у Вінницькій області для перевірки дій чи бездіяльності поліцейських О. Осірного та Р. Катрука , щодо зазначення та вжиття заходів, щодо відомостей, зазначених в рапортах від 29 червня 2022 року та доцільності здійснення адміністративного затримання, а також перевірки факту висловлювання ОСОБА_1 щодо «прихильності до нападу агресора».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Копію матеріалів справи направити до Управління Служби Безпеки України у Вінницькій області (21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Грушевського, будинок 27) для відома.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя :