Справа № 748/9/22 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П.
Провадження № 33/4823/159/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Вольфовського С.О., потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Приходько О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Вольфовського С.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. на користь держави.

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05 грудня 2021 року, близько 17 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурних слів, образ, принижувань, завдавши їй психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник-адвокат Вольфовський С.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що згідно наявних у справі доказів повідомлення до поліції про конфлікт, який розглядається, надійшло не 05.12.2021 року, а 14.12.2021 року.

Крім того, на думку захисника, дійсною причиною подання потерпілою заяви є помста ОСОБА_1 за подану ним заяву про викрадення у нього з будинку майна.

Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення, в поясненнях потерпілої і свідка не зазначені наслідки, настання яких є обов`язковою умовою відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а обставини справи свідчать про те, що 05.12.2021 року мав місце нетривалий сімейний конфлікт, викликаний розірванням їх шлюбу.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Заслухавши доводи учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, окрім іншого, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до положень п. п. 4, 14, 17 ч.1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 05.12.2021 року він приїхав до дружини примиритися, але оскільки дружина не захотіла примирення, він поїхав додому. Стверджує, що дружину не ображав, не принижував, нецензурних слів не говорив.

Обставини вчинення апелянтом адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт вчинення ОСОБА_1 відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її бік нецензурних слів, образ, принижувань, чим завдав їй психологічних страждань, що могло завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

В судовому засіданні суду 1 та апеляційної інстанцій потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що переїхала проживати до сестри, оскільки подальше проживання з чоловіком стало нестерпним. Він постійно підозрював її у зраді, контролював її, обмежував у спілкуванні, ображав, морально пригнічував, а останнім часом почав застосовувати фізичне насилля. 04.12.2021 їй зателефонував ОСОБА_1 та сказав, що хоче приїхати з метою примирення. Вона погодилася і сказала, що він може приїхати 05.12.2021 року в денний час. ОСОБА_1 приїхав 05.12.2021 року біля 17.00 год. В будинку знаходилися її сестра та мати. ОСОБА_1 спочатку намагався примиритися, а потім почав її звинувачувати у зраді, принижувати, ображати. Сестра попросила ОСОБА_1 покинути будинок. Він спочатку не хотів виходити, а потім вийшов з будинку. 05.12.2021 року вона телефонувала до поліцій коли ОСОБА_1 не хотів виходити з будинку, а коли той пішов, потреби у приїзді поліції не було. Такі дії її колишнього чоловіка також вплинули і на її психічний стан здоров`я, змушена була пити заспокійливе. Додала, що з 2020 року зі сторони чоловіка почалося моральне і фізичне насильство. Восени 2021 року почав застосовувати фізичну силу, ходила в синцях.

Наведені свідчення потерпілої суд обґрунтовано поклав в основу рішення, дав їм належну оцінку та правильно визнав їх достовірними, оскільки вони підтверджуються іншими доказами, зібраними у справі.

Зокрема, допитана судом 1 інстанції в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 є її рідною сестрою. ОСОБА_2 переїхала проживати до її будинку, так як чоловік почав застосовувати до неї фізичну силу та погрожувати. 05.12.2021 року, попередньо домовившись, ОСОБА_1 приїхав до її будинку, спочатку говорив, що хоче примиритися з сестрою, а потім почав ображати та принижувати сестру, говорити на сестру нецензурні слова, погрожувати, що після розлучення вона нічого не отримає. Це все відбувалося у її присутності та присутності їх матері. Від таких образ сестра плакала, а у матері підвищився артеріальний тиск. Після цього вона попросила ОСОБА_1 покинути її будинок. Він хотів ще договорити, але бачачи стан матері і сестри, вона попросила його піти. Після цього вони втрьох всю ніч не спали.

В судовому засіданні суду 1 інстанції свідок ОСОБА_4 підтвердила, що вона неодноразово бачила на своїй колезі ОСОБА_2 синці, коли та ще проживала зі своїм чоловіком.

Згідно інформації, яка міститься в матеріалах справи, та встановлена показаннями сторін, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є чоловіком і дружиною, протягом тривалого часу виникають сварки та погрози, що свідчить про їх неприязні стосунки між собою.

Згідно заяви ОСОБА_2 , вона просить вжити заходи до її чоловіка ОСОБА_1 , який 05.12.2021 року в присутності сестри та матері виражався на неї нецензурними словами, ображав та принижував.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема в ньому зазначена суть адміністративного правопорушення та його наслідки, тому доводи апелянта в цій частині безпідставні.

Надаючи аналіз змісту апеляційної скарги, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує, що між ним та дружиною був сімейний конфлікт, поясненням потерпілої та свідків, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду 1 інстанції, що 05.12.2021 року ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 психологічне насилля, що є домашнім насильством, за вказаних у постанові обставин.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Вольфовському С.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Вольфовського С.О. - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко