Справа № 302/366/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
09.09.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОЛЕНИЧА Романа Андрійовича, розглянув в залі судових засідань, в м. Ужгороді, справу про адміністративне правопорушення, запроваджену щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на винесену щодо нього постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.03.2022.
Постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.03.2022 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобівта закрито провадження у даній справі на підставі п.7 ч.1 ст.247, ч.2 ст.284 КУпАП у зв?язку із закінченням на момент розгляду справи місцевим судом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.
В оскарженій у даній справі постанові судді від 28.03.2022 йдеться про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за таких обставин.
15.07.2021, о 20 год., у с. Пилипець (Хустського району Закарпатської області) по відповідній вулиці, ОСОБА_2 ,керуючи автомобілем «ЗИЛ 157», н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1 ПДР не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з відповідним керуванням та допустив зіткнення з парканом біля будинку № 314, внаслідок чого було завдано механічні пошкодження вищевказаному транспортному засобу.
ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на винесену щодо нього вказану вище постанову судді Міжгірського районного суду з клопотанням про поновлення пропущеного ним строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ним постанови судді від 28.03.2022 він отримав лише 22.07.2022.
Місцевий суд не повідомив ОСОБА_2 , як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час і місце проведення розгляду даної справи.
З цих підстав ОСОБА_2 просить апеляційний суд поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаної вище постанови судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.03.2022, оскільки такий, на його думку, пропущений ним з поважних причин.
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить вказану вище постанову судді від 28.03.2022 скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв?язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з таких підстав.
В порушення ст.ст. 7, 268, 277-2 КУпАП Міжгірський районний суд Закарпатської області не повідомив апелянта про дату, час і місце розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення від 29.12.2021, складеного працівником поліції відносно ОСОБА_2 , чітко вказано адресу його дійсного (фактичного) проживання АДРЕСА_1 ).
За вказаною адресою ОСОБА_2 постійно проживає разом зі своєю сім?єю (він, дружина, їхня дитина).
В результаті цього ОСОБА_2 був позбавлений можливості брати участь в судовому розгляді даної справи, в тому числі надавати свої пояснення та доводити свою правоту.
Також ОСОБА_2 посилається в апеляційній скарзі на безпідставність висновку місцевого суду в оскаржуваному у даній справі судовому рішенні від 28.03.2022 про наявність в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, враховуючи наступне.
На відповідному транспортному засобі ОСОБА_2 не вчиняв жодних зіткнень з парканом біля будинку № 314, в с. Пилипець Хустського району Закарпатської області, ані 15.07.2021, ані в будь-який інший день.
Також ОСОБА_2 посилається на упереджене ставлення до нього у провадженні даної справи, яке полягає в наступному.
Між ОСОБА_3 та його сусідами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (власниками пошкодженого за відповідних обставин майна паркану згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237404 від грудня 2021 року (а.с.1) мають місце давні неприязні відносини, оскільки вони часто порушують режим нічної тиші, створюючи сім?ї апелянта нестерпні умови для проживання.
ОСОБА_2 неодноразово робив їм зауваження з вимогою шанувати право інших на спокій, особливо в темну пору доби, через що ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_6 розлютилися на нього і сказали, що вони «наведуть з ним порядок», натякнувши, що мають хороші знайомства та зв?язки у правоохоронних органах.
А тому, коли невідома особа пошкодила паркан їхнього будинку, вони і використали це як зачіпку для роздмухування конфлікту, звинувативши ОСОБА_2 і у цьому.
Також ОСОБА_2 посилається в своїй апеляційній скарзі на те, що він не може навіть виключати можливого випадку, що власник майна ОСОБА_6 сам пошкодив свій паркан.
Якщо давати оцінку доказам, які, на думку судді, підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 наїзду на паркан, то такі не дають підстав вважати (поза розумним сумнівом), що такий факт мав місце.
Щодо план-схеми ДТП, то така має бути оформлена згідно додатку 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Зі вказаною схемою ОСОБА_2 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальностімав бути ознайомлений, якщо в ній він вказаний як учасник пригоди.
У ОСОБА_2 виникає питання, чому його ніхто не ознайомлював з цією план-схемою, в якій тільки зазначили його прізвище, як місцевий суд міг взяти її до уваги, якщо вона складена за його відсутності, як можна брати до уваги план-схему ДТП, складену 29.12.2021 про ДТП, що мало місце 15.07.2021року.
Щодо рапортів працівників поліції, то такі так само не є безпосереднім свідченням порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху і є їхньою суб?єктивною і нічим не підтвердженою думкою для того, щоби процесуально підсилити свою позицію, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення.
Ніякого іншого фактологічного доповнення ці рапорти не несуть.
Аналогічна ситуація складається з поясненнями сусідів апелянта ОСОБА_7 , які, на думку апелянта, не були очевидцями наїзду на їхній паркан.
Відтак, через їхні з ними неприязні відносини вони просто вирішили безпідставно звинуватити його у пошкодженні їхнього майна.
Тому виникає питання: як можна вірити відповідним поясненням про вчинення ДТП, якщо особа, що надала їх безпосередньо не бачила цього ДТП.
Заслухавши доводи захисника ОСОБА_2 адвоката Оленича Р.А., який повністю підтримав наведену вище апеляційну скаргу його підзахисного та просив задовольнити, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягають задоволенню, а апеляція частково з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що постанова судді Міжгірського районного суду Закарпатської області щодо ОСОБА_2 винесена 28.03.2022 (а.с. 12).
Цього дня ОСОБА_2 та його захисник Оленич Р.А. не були присутніми у місцевому суді під час розгляду даної справи, яка не містить як жодного доказу про сповіщення, так і про вручення стороні захисту оскаржуваної ОСОБА_2 вказаної вище постанови судді місцевого суду від 28.03.2022.
ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою у даній справі 29.07.2022, тобто на четвертий день після отримання ним фотокопії оскаржуваної ним вказаної вище постанови місцевого суду 25.07.2022, що стверджується матеріалами даної справи, зокрема, заявою ОСОБА_2 до місцевого суду від 25.07.2022 (а.с.19), а також доводами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , які жодним доказом не спростовуються.
Якщо брати до уваги доводи апелянта про те, що він отримав копію оскаржуваної ним постанови судді від 28.03.2022 лише 22.07.2022, що не стверджується жодним доказом матеріалів даної справи, після цього ним подано апеляційну скаргу на сьомий день в межах передбаченого статтями 289, 294 частини другої КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого загального суду.
Згідно частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Жодного доказу про сповіщення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду даної справи суддею Міжгірського районного суду Закарпатської області 28 березня 2022 року матеріали даної справи не містять.
З цих підстав оскаржене у даній справі судове рішення підлягає безумовному скасуванню з винесенням апеляційним судом нової постанови.
Відповідно до вимог ст.ст. 245,256,280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Як встановлено апеляційним судом, складений у грудні 2021 року, об 11 год. 37 хв. інспектором СРПП ВП № 2 ХРУП ГУНП в Закарпатській області Василем ЦЬОПОЮ протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237404 відносно ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки у ньому апеляційним судом виявлено наступні недоліки:
- у відповідній графі згори зазначено дату його складання, із зазначенням числа грудня місяця 2021 року, яке є нечитабельним;
- друга цифра числа з дати народження ОСОБА_2 є незрозумілим символом, схожим на літеру «с»;
- у графах: «місце проживання» та «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» не вказано назви, принаймні, району населеного пункту ОСОБА_8 , перша цифра часу вчинення порушення нечитабельна («20:00» або «10:00»), схожа на викладену рукописним текстом літеру «г»;
- графа «Свідки чи потерпілі» не заповнена, хоча зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237404 від грудня 2021 року (передостання цифра року складання цього протоколу також частково нечитабельна, схожа на цифру «1»), що повністю не співвідноситься з мотивувальною частиною оскарженої у даній справі постанови судді Міжгірського районного суду від 28.03.2022, вказано, що, як встановлено суб?єктом складання цього протоколу, внаслідок порушення ОСОБА_2 п.10.9 ПДР України пошкоджено майно саме у виді паркану біля будинку АДРЕСА_2 ), належне потерпілій ОСОБА_9 (прізвище потерпілої має неприпустимі скорочення (а не «вищевказаний транспортний засіб», про що йдеться в оскаржуваній постанові судді від 28.03.2022);
- додані до матеріалів справи в якості доказів копії документів (а.с. 4-10) не завірені, частково нечитабельні, окрім тих, що містяться на а.с. 4,6.
З урахуванням викладених у апеляційній скарзі зазначених вище доводів ОСОБА_2 , який заперечує свою вину повністю, апеляційний суд визнає, що участь потерпілої та суб`єкта складання протоколу під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення є обов`язковим для отримання судом інформації щодо виявлення вказаним інспектором адміністративного правопорушення.
У зв`язку з цим постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою вказаний протокол про адміністративне правопорушення слід повернути суб`єкту його складання для належного оформлення.
Інші вказані вище доводи апелянта можуть бути перевірені під час розгляду даної справи спочатку місцевим, а у разі апеляційного оскарження апеляційним судом після усунення зазначених недоліків насамперед протоколу, а після цього нового розгляду справи суддею першої інстанції, якщо вина ОСОБА_2 знову буде доведена, або ні, в тому числі й на підставі доказів, які апелянт вважає недопустимими.
Згідно роз?яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,251,252,294 КУпАП, апеляційний суд
Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження винесеної щодо нього постанови судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.03.2022.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.03.2022 щодо ОСОБА_1 скасувати.
Повернути матеріали даної справи для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2021 серії ААБ № 237404 щодо ОСОБА_1 Хустському РУП ГУНП в Закарпатській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя