ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/564/22 Головуючий в 1 інст. Тучков С.С.
Провадження № 33/807/703/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , захисника-адвоката Гребнєва І.І., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гребнєва І.І. на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Каховка, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, 15.01.2022 року о 20-36 годині в м. Запоріжжя, в Комунарському районі по вул. Освітянській біля будинку 9, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість ходи і мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством у медичному закладі відмовився під відеофіксацію на бодікамеру моторола №471827. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Гребнєв І.І. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не здійснював керування автомобілем. Фіксація розмови між працівниками поліції та ОСОБА_1 розпочата біля медичного закладу.

Факт того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом також підтверджується й поясненнями ОСОБА_1 та відеозаписом події.

Суд першої інстанції залишив без уваги неправомірні дії працівників поліції, які фактично провели обшук автомобіля, що особисто підтвердив свідок ОСОБА_2 під час надання пояснень в суді.

Працівник поліції під час судового розгляду не міг пояснити, які ним були виявлені ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 .

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гребнєва І.І., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дійшов до наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції встановив, що висновки суду першої інстанції з приводу доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №267574 (а.с.1), ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 05.01.2022 року о 20-36 годині в м. Запоріжжя, Комунарському районі по вул. Освітянській біля будинку 9, керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість ходи і мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством у медичному закладі відмовився під відеофіксацію на бодікамеру моторола №471827. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджений.

Вказане обвинувачення підтверджується сукупністю доказів в справі, зокрема: направленням на огляд водія транспортного засобу (а.с.3), яким встановлено, що під час події у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість ходи і мови. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився; письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.4), згідно яких він пояснив, що він здійснював керування автомобілем ЗАЗ 1102 НОМЕР_1 . Під час руху був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування працівники поліції запропонували йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 від пропозиції працівника поліції відмовився, оскільки не має часу на вказані дії; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.6), який містить відеозаписи з місця події.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє апеляційні доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зокрема, доводи про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем.

Такі доводи спростовується матеріалами справи.

Так письмових пояснень ОСОБА_1 та відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував вказаного факту та вказував, що під час події саме він був водієм автомобіля НОМЕР_1 .

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи про те, що відеозапис події є недопустимим, оскільки він розпочатий біля медичного закладу та не містить доказів керування і зупинки автомобіля.

Під час апеляційного перегляду дійсно встановлений факт, що відеозапис розпочато вже біля спеціалізованого медичного закладу. Водночас, відеозаписом зафіксовано те, що ОСОБА_1 не заперечував проти дій працівників поліції та не виказував свою незгоду в інкримінованому порушенні.

Безпідставним є також доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не встановили у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, виходячи з наступного.

Посилання в протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідає роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вказує, що поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Попереднє виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського, застосування спеціальних засобів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

В даному випадку працівник поліції візуально встановив певні ознаки, котрі були зафіксовані в документах справи та які стали підставою для пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо незаконності проведення обшуку автомобіля, апеляційний суд вважає, що такі доводи виходять за межи розгляду даного провадження та в будь-якому випадку не можуть виключати того, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд, як того вимагають положення ПДР України, відмовився, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу сторони захисту, слід залишити без задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гребнєва І.І., залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/564/22