Справа № 545/6355/22
Провадження № 3/545/2512/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2022 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Міністерства оборони України військова частина НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Головач, Полтавського району Полтавської області, громадянин України, середня технічна освіта, одружений, військовослужбовець, солдат, старший стрілець відділення охорони; зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код невідомо, інші відомості суду не відомі,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення від 12.12.2022 року, стало відомо, що 21.11.2022 року солдат ОСОБА_1 подав скаргу в телефонному режимі на «гарячу лінію» Генерального штабу Збройних Сил України, що «його не внесли в наказ про відрядження, але було внесено інших людей, які не перебувають у відрядженні». Даний військовослужбовець перебуває у відрядженні у складі зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_3 з 27.09.2022 року згідно Бойового розпорядження Командувача Повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.09.2022 року № 301 для виконання завдань охорони та оборони Державного кордону України. 21.11.2022 року перебуваючи на бойовому чергуванні в якості дизеліста-електрика подав вищезазначену скаргу і нікого не попередив про це. З цим питанням він не звертався ні до командира зведеного підрозділу (безпосереднього начальника), ні до командира роти (прямого начальника), чим порушив порядок звернення військовослужбовців, а саме: ст.14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника), ст. 111 (Заява чи скарга з інших питань службової Діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї причини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку

підпорядкованості), ст. 113 (Заборонено подавати скаргу під час бойового чергування, перебування у строю (крім скарг, поданих під час опитування військовослужбовців),на варті (вахті), а також у добовому наряді, під час занять) Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

У зв`язку з вище викладеним, військовослужбовець солдат ОСОБА_1

неналежно виконав обов`язки військовослужбовця, чим порушив вимоги статей 11

(Свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни), 16 (Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями),340

(Особовому складові чергової зміни під час несення бойового чергування заборонено: відволікатися, братися за справи, не пов`язані з виконанням обов`язків несення бойового чергування; самовільно залишати бойовий пост чи інше місце несення бойового чергування; виконувати роботу, яка призводить до зниження бойової готовності озброєння, бойової та іншої техніки) Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1 (Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України), 4 (Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил

України, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути

ввічливими і додержуватися військового етикету) Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Також, в умовах військового стану, затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, недбало поставився до військової служби (виконання обов`язків під час несення бойового чергування), чим вчинив

правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 , який проходить військову службу на посаді старший стрілець охорони військової частини НОМЕР_1 , вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Свою провину у вчиненому ОСОБА_1 визнав, згідно письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, в умовах військового стану при виконанні службових допустив ряд порушень.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.12.2022 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

За ч.1 ст.172-15 КУпАП відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом № 1126-VII від 17.03.2014 року, особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року, Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суддя дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.ч. 1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений на 2022 рік у розмірі 2481,00 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-15, 283-289 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2465 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після вступу постанови в законну силу або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.В.Богомолова