Справа №333/5390/22
Провадження № 3/333/2908/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піх Ю.Р., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол серії ААБ№067947 від 27.10.2022, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП,

Згідно з вказаним протоколом 27.10.2022 р. о 11 годині 30 хвилин в м.Запоріжжі по вулиці Очаківська,б.1-В, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом Fiat Ducato д.н.з. НОМЕР_1 , без чинного технічного огляду на даний транспортний засіб, правопорушення вчинено повторно протягом року, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.121 КУпАП України.

В судовому засідання ОСОБА_1 , провину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, його представник адвокат Пузін Д.М. просив справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши зібрані працівниками поліції адміністративні матеріали та докази, що були досліджені під час судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яким законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за порушення адміністративного провадження є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Частина 4 ст. 121 КУпАП вирішує , що відповідальність за ст.121 ч.4 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першої- третьої цієї статті, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а також керування водієм транспортним засобом який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності в тому числі таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини(п.31.4.5б).

Відповідно до п.31.3.(б) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема, якщо вони не пройшли обов язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з вимогами ст.35 Закону України «Про дорожній рух України» обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Періодичність проходження обов язкового технічного контролю становить, в тому числі, для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки. На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про дорожній рух України» обов`язковому технічному контролю не підлягають, зокрема, 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до вимог ст. ст. 245 , 280 КУпАП , при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає їй адміністративну відповідальність, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. , чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші особливості, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збору доказів подається на осіб, повноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

За таких обставин, транспортний засіб Fiat Ducato д.н.з. НОМЕР_1 , не віднесено до категорії автомобілів, перелік яких зазначений у ст.35 Закону України «Про дорожній рух», які не підлягають обов?язковому технічному контролю. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже всі інші транспортні засобі, які не вказані у зазначеному переліку, підлягають обов?язковому технічному контролю.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаскас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Встановлення окремо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правове положення має вагоме значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу

Відповідно дост. 9 Конституції України та ст . 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд розглядає при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини проти того, що деталі звернення до кримінального процесу мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа "Маттоція проти Італії" від 25 липня 2000 року).

Доведення "поза розумним сумнівом" показує максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішення суду, якщо вина такої особи не доведена "поза розумним сумнівом" (Севтап Везнедароплу проти Туреччини (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишитися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, з огляду на вищевикладене сам за протоколом про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом вини, не свідчить про імперативний факт доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартним доказуванням поза розумним сумнівом.

Враховуючи неповноту даних про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні та беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП .

Відповідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому Законом.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.Р. Піх