Єдиний унікальний номер 448/455/21
Провадження № 3/448/19/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2022 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В. при секретарі судового засідання Романченко І.А., з участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гарасимів Б.І., а також представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Тиндика Р.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого малярем в філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця»,
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.
На адресу Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.
Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії БД №321771 від 01.04.2021 року, складеного інспектором СРПП ВП №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Тузяк О.Ю., слідує, що ОСОБА_1 01.04.2021 року о 22 год. 15 хв. на автодорозі «Мостиська-Черневе-Годині», що на території Мостиського району, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на смугу зустрічного руху, вчинив зіткнення з автомобілем марки «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічних пошкоджень.
Даним протоколом констатовано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.1.5, п.2.3 «б», 10.1 ПДР України і такі його дії кваліфіковано за ст.124 КУпАП.
ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість свою не визнав та надав пояснення, що не згідний із вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення. Вказав, що в зазначений день і час рухався власним автомобілем з с.Черневе в напрямку с.Годині (м.Мостиська) по своїй смузі руху, тримаючись правої сторони, на відстані 25-30см від осьової лінії з невеликою швидкістю руху близько 50-60 км/год., при цьому мав включену третю передачу. Будь-яких ям чи вибоїн на дорозі не було. Бачив, що назустріч рухався автомобіль марки «Ford», потім його ( ОСОБА_1 ) засліпило від дуже яскравого світла фар автомобіля, який рухався назустріч. В цей момент зреагував та звернув на узбіччя, однак не уникнув удару іншого автомобіля. Після зіткнення обидва автомобілі повідкидало, автомобіль під керуванням іншого водія розвернуло в іншу сторону. З іншого автомобіля вийшли хлопець з дівчиною. Хто саме з них перебував за кермом йому невідомо. За деякий час приїхали поліцейські. Він перебував в шоковому стані, тому писав в протоколі про адміністративне правопорушення і підписував те, що складали і говорили під диктовку працівники поліції. Просить закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю в його ( ОСОБА_1 ) діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 01.04.2021р. близько 22.00 год. слідував в якості водія автомобілем марки «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , зі швидкістю руху 90-92 км/год. з с.Годині в с.Черневе. На дорозі не було інших автомобілів. Між зазначеними населеними пунктами є ділянка дороги «згори до низу». Коли він ( ОСОБА_2 ) перебував на горі, то у автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався назустріч, пропало світло фар. Він ( ОСОБА_2 ) переключив світло фар на «ближнє», а водій ОСОБА_1 рухався автомобілем без світла фар. Останній включив світло фар вже перед самим його ( ОСОБА_2 ) автомобілем та різко повернув до його автомобіля марки «Ford Focus». Він ( ОСОБА_2 ) різко повернув автомобілем вправо, а водій ОСОБА_1 автомобілем марки «RENAULT CLIO» вдарив в передню дверку автомобіля марки «Ford Focus» під його ( ОСОБА_2 ) керуванням. Через 15 хв. після зіткнення, коли він ( ОСОБА_2 ) перевірив стан здоров?я своєї дружини, котра перебувала з ним в автомобілі, він підійшов до ОСОБА_1 . Такий був в стані сп`яніння, як і його товариш, який слідував разом з ним в автомобілі. Після приїзду працівників поліції, водій ОСОБА_1 стверджував про свою винуватість у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді та пропонував грошові кошти. Схему дорожньо-транспортної пригоди складали працівники поліції, а він ( ОСОБА_2 ) не втручався. Ствердив, що зіткнення відбулося на його (водія ОСОБА_2 ) смузі руху, а не на осьовій лінії.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, пояснив, що 01.04.2021р. біля місцевого магазину за місцем свого проживання в с.Черневе він сів в автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та вони поїхали в напрямку с.Годині. Вони рухались автомобілем посередині своєї смуги руху з швидкістю руху не більше 50-60 км/год. Він (свідок) в той день не вживав будь-яких алкогольних напоїв та був тверезий, а водій ОСОБА_1 був «випивший». Назустріч їм рухався автомобіль марки «Ford», водій якого не переключив дальнє світло фар на ближнє світло, відтак їх засліпило світлом дальніх фар даного автомобіля, орієнтовно на відстані 100-150м. Далі відбулось зіткнення автомобілів. Автомобіль марки «Ford» закрутило і розвернуло. Він (свідок) вважає, що у даній дорожньо-транспортній пригоді винуватцем є водій автомобіля марки «Ford Focus», який виїхав на смугу зустрічного руху (смугу руху, по якій рухався автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 ). Після ДТП він (свідок) розгубився, а тому не зауважив хто був за кермом автомобіля марки «Ford». Дальше на місце ДТП приїхали поліцейські, які складали схему. Після обмірів, такі сказали поприбирати все (осколки і т.і.) з проїжджої частини. В нього (свідка) на місці ДТП не відбирали будь-яких пояснень, хоча мав бажання такі надати, а сказали відійти «в бік» та не підпускали його до водія ОСОБА_1 .
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , будучи попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, пояснила, що 01.04.2021р. разом з ОСОБА_2 в якості пасажира слідувала автомобілем марки «Ford Focus» з м.Мостиська в с.Малнів, при цьому рухались автомобілем зі швидкістю руху 60-70км/год. Вона (свідок) слідкувала за дорогою, автомобіль марки «RENAULT CLIO» побачили здалека. Такий спускався з гори та в нього погасли фари, а перед їхнім автомобілем водій автомобіля марки «RENAULT CLIO» включив фари і «наїхав» на їхній автомобіль. Її (свідка) чоловік ОСОБА_2 намагався уникнути зіткнення та різко повернув кермо вправо. Від зіткнення їхній автомобіль розвернуло в напрямку м.Мостиська. Від даної дорожньо-транспортної пригоди вони перебувала в шоковому стані. Вона, вийшовши з автомобіля, стала кричати на ОСОБА_1 , що він наробив. Водій ОСОБА_1 був неадекватний та перебував в стані сп`яніння, він схилив голову та ствердив, що саме він винен у вчиненій ДТП.
Поліцейська ОСОБА_5 , котра складала протокол про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні пояснила, що разом з поліцейським ОСОБА_6 приїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.04.2021 року о 22 год. 15 хв. на автодорозі «Мостиська-Черневе-Годині», що на території Яворівського району між автомобілем марки «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем марки «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння та пояснював, що вчинив ДТП. Вона ( ОСОБА_5 ) складала протокол про адміністративне правопорушення серії БД №321771 від 01.04.2021 року відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, натомість схему до даного протоколу складав інший поліцейський Груник В.І.
Поліцейський Груник В.І., який складав схему місця дорожньо-транспортної пригоди, в судовому засіданні пояснив, що разом з поліцейською ОСОБА_5 приїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.04.2021 року о 22 год. 15 хв. на автодорозі «Мостиська-Черневе-Годині», що на території Яворівського району між автомобілем марки «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем марки «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_1 , який перебував в стані сп`яніння, пояснював, що саме він виїхав на смугу зустрічного руху та що відшкодує всім понесені збитки. Після огляду місця події та після спілкування з водіями, визначив місце зіткнення автомобілів. Ствердив, що на схемі місця ДТП місце зіткнення автомобілів позначено умовним позначенням «Х» (зустрічні стрілки), а «О» виведено лише умовне позначення «3».
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Гарасимів Б.І. в судовому засіданні просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав: водій ОСОБА_1 зазначає, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, - не відповідають дійсності; водій ОСОБА_1 стверджує, що саме водій ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху, а не він ( ОСОБА_1 ); водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали суду діаметрально протилежні показання про місце зіткнення керованими ними транспортними засобами; працівники поліції, які прибули для оформлення обставин ДТП, встановили, що місце зіткнення автомобілів знаходиться на переривчастій осьовій лінії, п. 1.5, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, що може свідчити про вину обох водіїв, які не дотримались бокового інтервала до осьової лінії; висновок поліцейського про місце зіткнення транспортних засобів є неналежним, недопустимими та недостовірним, оскільки місця знаходження осипу бруду, осколків скла чи осколків пластмаси на проїзній частині, де відбулось зіткнення автомобілів, - працівниками поліції не зафіксовано; після повернення судом матеріалів на дооформлення, працівниками поліції не здобуто та не надано доказів вини водія ОСОБА_1 , а додано голослівний рапорт поліцейського про місце зіткнення транспортних засобів; з матеріалів справи та з пояснень обох водіїв неможливо зробити висновок щодо того, на якій смузі руху відбулось зіткнення транспортних засобів, під яким кутом відбулось зіткнення транспортних засобів відносно один одного та елементів дороги; місце зіткнення транспортних засобів неможливо встановити у зв`язку з відсутністю слідової інформації, яка відсутня по вині працівників поліції; згідно висновку комісійної транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертизи №5358/5387 від 22.02.2022р., проведеної ЛНДІСЕ, встановити, в якому місці дороги відбулось зіткнення автомобіля марки «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 не виявляється можливим по причині відсутності необхідного комплексу ознак, які свідчать про це; факт виїзду водієм ОСОБА_1 на смугу зустрічного руху, а отже і факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є недоведеним.
Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Тиндик Р.В. в судовому засіданні зазначив, що 01.04.2021 року о 22 год. 15 хв. на автодорозі «Мостиська-Черневе-Годині» мав місце факт дорожнього-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічних пошкоджень. Натомість встановити винну особу у вчиненні даної ДТП неможливо через численні порушення, допущені посадовими особами Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області при складенні матеріалів даної справи, зокрема при складанні схеми місця ДТП та протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
ІІІ. Застосоване судом законодавство.
Оцінюючи зазначені вище пояснення та інші докази в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.
Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 ст.251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.
За ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП можливе у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Згідно п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.1, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
ІV. Висновки суду.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , такому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - «порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».
Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Суд звертає увагу на те, що постановою судді від 03.06.2021р. адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - повернуто до Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області для належного оформлення у зв`язку з наявністю ряду недоліків, що не давали можливості суду прийняти рішення у відповідності до вимог ст.245 КУпАП та надати об`єктивну оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема у зв`язку з тим, що із схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.04.2021 року не вбачалось зазначеної дійсної траєкторії руху автомобілів до моменту зіткнення транспортних засобів; не зображені та не зафіксовані сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; координати розміщення транспортних засобів, причетних до ДТП, відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та схема до нього складені різними поліцейськими (протокол поліцейською ОСОБА_5 , а схема поліцейським Груником В.І.); зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення пункти ПДР не відповідали тим пунктам ПДР, які передбачають правила, порушення яких інкримінується водію ОСОБА_1 та які описані в графі протоколу про адміністративне правопорушення «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин»; працівниками поліції не повно досліджено і перевірено усі обставини справи (перевірено показання кожного водія); в даних адміністративних матеріалах відсутні будь-які відеоматеріали чи фотокартки, надані поліцейськими на підтвердження обставин згаданої дорожньо-транспортної пригоди.
Однак, належних дій на виконання вимог постанови суду від 03.06.2021р. виконано не було та такі матеріали вчергове без усунення недоліків направлено до суду.
У зв`язку з заявленим клопотанням сторони захисту, судом вживалися заходи щодо з`ясування фактів застосування поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 технічних приладів (технічних засобів), що мають функції відеозапису, зокрема чи використовувались ними нагрудні відеокамери (відеореєстратори) при виїзді на місце дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.04.2021 року о 22 год. 15 хв. на автодорозі «Мостиська-Черневе-Годині», що на території Мостиського району, між автомобілем марки «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем марки «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Однак, на відповідний запит суду начальником Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надано відповідь про відсутність відеозаписів з нагрудних камер та відео реєстратора за 01.04.2021р., що стосується факту оформлення зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
В подальшому, у зв`язку з тим, що після повернення судом матеріалів на дооформлення, працівниками поліції так і не здобуто та не надано доказів вини водія ОСОБА_1 , наявністю значних суперечливостей в матеріалах справи, в тому числі щодо місця зіткнення автомобілів, відтак необхідністю спеціальних знань в даній ситуації, за клопотанням сторони захисту судом призначено у даній справі судову транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Згідно висновку експерта за результатами проведення комісійної транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертиз №5358/5387 від 17.03.2022р., у даному випадку мало місце зустрічне дотичне зіткнення автомобілів «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , та «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , при якому в контакт увійшли ліва передня кутова частина автомобіля «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , та ліва бокова частина автомобіля Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , і при цьому їхні поздовжні осі розміщувалися під кутом біля 160 градусів, так як це показано на схемі №2, що додається до висновку. Встановити як розміщувалися автомобілі «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , та «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , в момент їх зіткнення відносно елементів дороги, не виявляється можливим, по причині відсутності слідів коліс цих транспортних засобів. Установити, в якому місці дороги відбулось зіткнення автомобілів «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , та «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , не виявляється можливим, по причині відсутності необхідного комплексу ознак, які свідчать про це. Встановити технічну спроможність/неспроможність водія автомобіля «RENAULT CLIO», реєстр.№ НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не представляється можливим по причині, вказаній у дослідницькій частині. Підстав вважати покази водія автомобіля «Ford Focus», реєстр.номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 технічно неспроможними стосовно механізму розвитку даної ДТП не вбачається.
У дослідницькій частині вказаного висновку експерти покликалися на те, що інформацію про положення транспортного засобу в момент їх зіткнення відносно елементів дороги несуть сліди коліс цих засобів, залишені в цей момент, однак таких слідів не виявлено й на схемі місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення не зафіксовано, відповідно встановити як розміщувалися автомобілі в момент їх зіткнення відносно елементів дороги, не представляється можливим; будь-яких інших слідів та речових доказів, які б могли свідчити про місце зіткнення транспортних засобів, на схемі до протоколу про адміністративне правопорушення не нанесено; в даному випадку на схемі не нанесено слідів гальмування коліс транспортних засобів; із інших слідів та речових доказів, які могли б свідчити про місце зіткнення транспортних засобів на місці ДТП, було виявлено лише кінцеве розміщення транспортних засобів; кінцеве розміщення транспортних засобів про конкретне місце їх зіткнення свідчити не може, так як вони розміщуються на значній віддалі один від одного і на різних смугах руху, при проїзді якої вони могли змінити своє просторове розміщення як поперечному, так і в повздовжньому напрямках.
Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б з достовірністю вказували на вчинення водієм ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення ним вищевказаних правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.
Водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як і пасажири кожного з водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надали суду діаметрально протилежні показання. Жодних інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 вищевказаних правил дорожнього руху, суду не представлено.
Прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки, за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. А інших доказів працівниками поліції для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не надано.
Надані пояснення ОСОБА_1 є його способом захисту та підлягають ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення - нести тягар доказування.
При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, пунктами 21,22 рішення у справі «Надточій проти України», пунктом 55 рішення у справі «Гурепка проти України», справи про адміністративне правопорушення в силу суворості санкцій можуть бути прирівняні до кримінальних.

Враховуючи наведене, з огляду на приписи ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП, в ході всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

V. Вирішення питання щодо судових витрат.

Оскільки у відповідності до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 1, 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294-295 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 13.06.2022р.

Суддя Ю.В. Кічак