Номер провадження: 33/813/1097/22
Номер справи місцевого суду: 509/392/22
Головуючий у першій інстанції Жижка О.В.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

Головуючого судді - Стахової Н.В.

за участю секретаря Поворозко І.Ю.

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвокат Батурін Сергій Євгенович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 18.01.2022 року о 22 год.30 хв., за адресою: Одеська область, Білгоро - Дністровський район, с. Кароліно -Бугаз, автодорога Н-33, кут вул. Лиманська, керував «АUDI 80», д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота згідно медичного висновку № 25 від 18.01.2022 КНП «ЧЛ» ЧМР, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із вказаною постановою суду та вважає її винесеною із неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, оскільки суддя оголосив у справі тільки вступну та резолютивну частини, що не передбачено нормами КУпАП, повний текст постанови йому не оголошувався, оскільки всупереч ст. 129 Конституції України повне фіксування судового засідання не здійснювалося, про що свідчить відсутність в матеріалах справи протоколу судового засідання від 06.09.2022 та відео аудіо запису цього засідання, що є підставою для скасування постанови та закриття справи за відсутністю складу правопорушення. Також апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять жодного доказу тому, що він керував автомобілем в с. Кароліно -Бугаз о 22 годині 30 хвилин 18.01.2022. Ввечері 18.01.2022 після вживання ним алкогольних напоїв, його вітчим ОСОБА_2 та його друзі - подружжя ОСОБА_3 залишили його спати в автомобілі «АUDI 80», д/н НОМЕР_1 , який стояв у с. Кароліно -Бугаз по вулиці Приморська, 3 неподалік від будинку де він мешкає. При цьому вітчим забрав у нього ключі від автомобіля, гаманець з посвідченням водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ на його матір, а він залишився спати в автомобілі. Приблизно о 22 год 00 хв. 22 год. 30 хв. прокинувся від того, що його розбудили працівники поліції, які безпідставно застосували до нього сльозогінний газ та кайдани. Для встановлення його особи, останні подзвонили ОСОБА_4 , яка передзвонила ОСОБА_2 . Останній прийшов до місця стоянки автомобіля та віддав працівникам поліції його права, а вони йому автомобіль. Факт телефонних перемовин у вказаний час підтверджується скріншотами вхідних та вихідних дзвінків на телефон ОСОБА_5 , її поясненнями та відповіддю оператора стільникового зв`язку «Київстар». Після цього працівники поліції повезли його до лікарні на освідчення на стан алкогольного сп`яніння, в якій було отримано висновок, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння та було складено три протоколи про скоєння адміністративного правопорушення. Крім того, скаржник вважає, що рапорт поліціянта ОСОБА_6 не може бути доказом вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, як не є доказом і свідчення працівника поліції. У зв`язку з тим, що ніяких доказів того, що він керував автомобілем і рухався, у справі не має, тому цей рапорт не може бути взятий до уваги. У доданому до справи DVD - диску є фрагментарний відеозапис події і він не містить доказів, що транспортний засіб марки «АUDI 80», д/н НОМЕР_1 рухався. На підставі викладеного просив суд постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2022 скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях вказаного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Батурін С.Є. підтримали апеляційну скаргу, надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що особисто не була присутня на місці події. Десь близька о 21.00 год. до неї забігла ОСОБА_7 та повідомила, що ОСОБА_8 залишився спати в автомобілі, а ключі від нього у ОСОБА_2 . Через деякий час їй подзвонили з телефона сина та представились працівником поліції, який і повідомив, що її син затриманий, але у нього не має ключів від автомобіля, а тому автомобіль не має можливості зачинити. Вона попросила поліцейського зачекати і пообіцяла, що через декілька хвилин прийде чоловік з ключами від автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що 18.01.2022 вони з друзями святкували у них вдома в с. Кароліно -Бугаз. Приблизно о 21.00 вони виїхали з до дому ОСОБА_9 . ОСОБА_8 не захотів їхати в нетверезому стані. ОСОБА_9 додому не пішов,а залишився спати в автомобілі.

Заслухавши доводи апелянта та його захисника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався у постанові на те, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

При цьому зазначив, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, зауважень на який останній не складав, доказів звернення зі скаргою на будь-які дії / бездіяльність працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 171892 від 18.01.2022 до суду не надано, огляд на стан сп`яніння підтвердив перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, факт керування підтверджується рапортом та протоколом.

Районний суд визнав неналежним доказом та не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , оскільки саму подію вони не бачили.

Суд вважав доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими , що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозймки (відезапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 року, ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Проте, всупереч зазначеному, суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи та дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, суддя районного суду послався на рапорт та протокол про адміністративне правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 171892 від 18.01.2022 року, 18.01.2022 року о 22.30, за адресою :Одеська область, Білгоро -Дністровський район, с. Кароліно -Бугаз, автодорога Н-33, кут вул. Лиманська ОСОБА_1 керував «АUDI 80», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння : нестійка хода , запах алкоголю з порожнини рота , згідно медичного висновку № 25 від 18.01.2022 КНП «ЧЛ» ЧМР , порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційній інстанції заперечив факт вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки він не керував автомобілем в стані нетверезого стану, автомобіль не рухався, а лише стояв на узбіччі дороги, в якому він спав.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд першої інстанції як на доказ винуватості ОСОБА_1 не дав оцінки відеозапису з місця події, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час підготовки до апеляційного розгляду, апеляційним судом було оглянуто доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис.

Дослідивши зазначений відеозапис, що знаходиться в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що він жодним чином не доводить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «АUDI 80», д/н НОМЕР_1 . З останнього також вбачається, що вказаний транспортний засіб стоїть припаркованим на узбіччі.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів, які б спростували доводи апеляційної скарги та підтвердили факт керування ОСОБА_1 18.01.2022 року о 22.30, за адресою :Одеська область, Білгоро -Дністровський район, с. Кароліно -Бугаз, автодорога Н-33, кут вул. Лиманська ОСОБА_1 транспортним засобом «АUDI 80», д/н НОМЕР_1 в нетверезому стані, матеріали справи не містять.

З урахуванням вищевказаного, апеляційний суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 у зазначений день та час транспортним засобом, що само по собі унеможливлює притягнення його до відповідальності, оскільки він не є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.

Згідно ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За вказаних підстав, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду як необґрунтована підлягає скасуванню, а провадження в справі, з-за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПО С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Стахова Н.В.