ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1580/22 Справа № 205/5967/22 Суддя у 1-й інстанції - Шиян В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу адвоката Голобородька Дениса Ігоровича, в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року якою провадження щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 , проживаючого в будинку АДРЕСА_2 ,

за ст. 173 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 24 серпня 2022 року близько 13-00 години, ОСОБА_2 знаходячись за адресою АДРЕСА_2 висловлювався нецензурною лексикою у громадському місці образливого характеру на адресу ОСОБА_3 , тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП України, тобто дрібне хуліганство.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Голобородько Д.І., в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти стягнення в межах санкції даної статті.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції жодним чином не звернув уваги на обставини, на які посилалась потерпіла, не витребував документи, на підставі яких здійснювались відповідні роботи на стовпі електромереж, не встановив, чи взагалі законні були ці роботи тощо.

Вказує, що надані стороною захисту відповіді з ПВ № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, які підтверджують неодноразові звернення родини ОСОБА_4 до правоохоронних органів з приводу сварок з ОСОБА_1 не можуть підтверджувати будь-яку винуватість зі сторони ОСОБА_1 , а самі звернення не свідчать про вчинення адмінправопорушень.

Також зазначає, ОСОБА_2 свою провину начебто визнав та вбачає у своїх діях склад адмінправопорушення, натомість, суд її не вбачає, посилаючись на те, що в останнього був відсутній хуліганський мотив.

Також вказує, що не відповідаються дійсним обставинам справи висновки суду першої інстанції, що дії ОСОБА_2 були зумовлені виключно особистою неприязню до ОСОБА_1 , а не хуліганським мотивом.

Адвокат Голобородько Д.І. та потерпіла ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Як вбачається з матеріалів справи, суд прийшов до висновку про не винність ОСОБА_2 на підставі протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, рапортів працівників поліції, письмових поясненнях свідків та відеозапису події.

В даному випадку, апеляційний суд звертає увагу, що, як правильно зазначив суд першої інстанції, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 606378 від 31 серпня 2022 фактично не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, зокрема у ньому не встановлено факту порушення громадського порядку та спокою громадян (дрібне хуліганство), хоча це прямо випливає з диспозиції ст. 173 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення вирішується судом виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення. З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_2 протокол не може бути визнаний належним та достатнім доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявний довготривалий конфлікт.

Апеляційний суд зазначає, що факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ, не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства, в розумінні вимог ст.173 КУпАП.

За таких обставин посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на те, що ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, що свідчить про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, встановив всі фактичні обставини справи, а тому дійшов правильного висновку про не винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Голобородька Дениса Ігоровича, в інтересах потерпілої ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун