Справа №461/6791/22
Провадження №3/461/3555/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, фізичної особи підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , паспорт громадянина Респубілки Білорусь для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 ,

за ч.6 ст. 481 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил, 28.11.2022 року о 19 год. 29 хв., в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці смугою руху «зелений коридор» в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб марки "RENAULT SCENIC", реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) слідував з України до Республіки Польща в якості водія.

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього, в АСМО «Інспектор» та спрацювання системи аналізу та управління ризиками, встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) 20.04.2021ввіз на митну територію України, через пункт пропуску "Нові Яриловичі - Нова Гута", смугою руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», транспортний засіб марки «LIFAN Х60», реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 країна реєстрації - BY, для особистого користування.

Станом на 28.11.2022 зазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено.

На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Митний орган наголошує, що хоч автомобіль, керований ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін товар вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття транспортний засіб особистого користування охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Згідно з ч. 7 ст. 380 МК України, у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування. Проте жодних документів вказаних у ч. 1 ст. 460 та ч. 7 ст. 380 МК України, гр. Республіки Білорусь ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) не надав.

У відповідності до вимог ст. 192 Митного кодексу України, до найближчого митного органу про обставини, події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження автомобіля гр. Республіки Білорусь ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) не звертався.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Держмитслужби України, ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався.

Згідно баз даних, транспортний засіб марки «LIFAN Х60», реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , ввезений 20.04.2021 ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) на митну територію України у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року», станом на 28.11.2022не вивозився, в будь-який інший митний режим ніж «тимчасове ввезення» не поміщувався.

Таким чином, ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) перевищив строк тимчасового ввезення вищевказаного автомобіля більше ніж на тридцять діб відповідно до внесених змін до Митного кодексу України від 22.08.2019 року.

Дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.6 ст.481 МК України.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності просить закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_6 після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, а саме 31.03.2022 року, прийняв рішення про передачу транспортного засобу LIFAN Х60», реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 як благодійну допомогу для Збройних сил України. Таким чином, авто було передано Благодійній організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «КОЛО», які відповідно прийняли такий та передали на потреби ЗСУ.

Представник митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією частини 6 статті 481 МК України.

Заслухавши думку представника Львівської митниці Державної митної служби України, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.6 ст.481 Митного Кодексу України.

Згідно ч. 6 ст.481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Зокрема, частиною другою статті 108 Митного кодексу України установлено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Одночасно, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ч.6 ст.481 Митного кодексу України,не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення, зокрема, товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Статтею 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України. Відповідно до ч.1ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Пунктом 3.8 Розділу 3 Додатку II Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Закон України від 05.10.2006р. № 227-V) встановлено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мита та податків.

Відповідно до ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил №1288/20900/22 від 28.11.2022 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положення ст. 22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, дане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинуло на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актом прийому-передачі від 31.03.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передав транспортний засіб «LIFAN Х60», реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 Благодійній організації «Благодійний фонд «КОЛО»

При цьому, суд також враховує той факт, що орган, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не надав суду доказів, які б спростовували наявність підстав щодо неможливості застосування положень ст. 22 КУпАП.

Водночас аналіз та правова оцінка обставин справи, обстановки вчинення правопорушення, особистості ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, його ставлення до своїх дій та їх наслідків, відсутність суспільно небезпечних наслідків правопорушення, передання ним автомобіля на потреби Збройним силом України, а також короткий строк у який він не вивіз транспортний засіб за межі території України, а також з урахуванням конкретних обставин даної справи, що свідчить про те, що ці дії не представляють реальної суспільної небезпечності - дають підстави визнати дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) малозначними у відповідності ст. 22 КУпАП та закрити провадження у справі, обмежившись усним зауваженням.

Суд вважає, що застосування такого заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, беручи до уваги при цьому принцип справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин.

За таких обставин, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.481 МК України, на підставі ст.22, ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення.

На підставі положень п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 22, 36, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 519, 522, 527, 528 МК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) за ч.6 ст.481 МК України закрити.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Р. Юрків.