ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/194/22Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 33/817/294/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Янчишина В. Й., потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Карчевського В. М., експерта Бодоряка Ю. Д. апеляційну скаргу на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської обл. від 02 травня 2022 р., якою провадження у справі за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрито,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 травня 2022 р. провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить постанову місцевого суду скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення.

Вважає, що місцевий суд, розглянувши справу, не дотримався вимог ст. 280 КУпАП, внаслідок чого прийняв упереджене, незаконне, необґрунтоване та явно несправедливе рішення, оскільки висновки, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

Закриваючи провадження у даній справі, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не можна визнати належним та допустимим доказом через те, що він складений за відсутності ОСОБА_1 , тим самим порушено його право на захист.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є лише одним з доказів. Для прийняття судом рішення про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, на переконання апелянта, повинен був всебічно і детально проаналізувати та оцінити докази у їх сукупності.

Однак місцевий суд, закриваючи провадження у справі, взагалі не дав оцінки іншим доказам, які, на думку апелянта, беззаперечно встановлюють вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, поза увагою суду першої інстанції залишились не проаналізованими наступні докази, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- копія висновку експерта;

- копія протоколу про адміністративне правопорушення;

- копія схеми ДТП.

Наголошує, що висновком експерта чітко встановлено невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 ПДР України, порушення яких і перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

На думку апелянта, закриваючи провадження у справі, місцевий суд позбавив його, як потерпілого, можливості отримати будь-яке відшкодування спричиненої діями ОСОБА_1 шкоди.

Крім того, ОСОБА_1 під час розгляду протоколу в суді мав можливість повною мірою реалізувати своє право на захист, саме по собі складання протоколу щодо особи не тягне для неї будь-яких негативних наслідків, оскільки вину за ст. 124 КУпАП встановлює суд.

З урахуванням наведеного, а також незаконності, неповноти, однобічності, поверхневості та формальності судового розгляду справи, рішення місцевого суду підлягає до скасування.

Також, на адресу апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Янчишина В. Й. надійшло заперечення на апеляційну скаргу потерпілого, згідно якого адвокат не погоджується із доводами апеляційної скарги, а оскаржувану постанову вважає законною.

Зазначає, що ОСОБА_1 категорично заперечує щодо допустимості у якості доказу висновку експерта від 23.09.2021 №СЕ-19/120-21/9571-ІТ, оскільки такий був проведений на замовлення адвоката Шкільняка Б., який діє в інтересах ОСОБА_2 .

Крім цього, сторона захисту не погоджується з вихідними даними, які надані експерту адвокатом Шкільняком Б. М.

Звертає увагу апеляційного суду, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено у його відсутності, останньому не було роз`яснено його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю підпису ОСОБА_1 у протоколі.

У зв`язку із складанням протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адмінвідповідальності, нероз`ясненням йому його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, працівниками поліції, які складали вказаний процесуальний документ, було порушено його право на захист, оскільки ОСОБА_1 не знав, від чого йому захищатись.

Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Янчишин В. Й. подав клопотання про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи у справі №596/194/22, проведення якої просить доручити експертам Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Зазначає, що у апеляційній скарзі потерпілий посилається на висновок експерта від 23.09.2021 №СЕ-19/120-21/9571-ІТ, з яким ОСОБА_1 не погоджується, оскільки даний документ складений в порушення вимог ст. 273 КУпАП, що порушує принцип правової визначеності, а також не погоджується з вихідними даними, які надані експерту адвокатом ОСОБА_2 - Шкільняком Б. М.

На вирішення судової експертизи просить поставити наступні запитання:

1.На якій відстані від передньої частини автомобіля «Ford Explorer» на боковій його частині знаходиться місце контакту транспортних засобів під час ДТП?

2.Якою могла бути швидкість руху автомобіля «Nissan NV400», який обладнаний АБС, виходячи з залишених слідів гальмування транспортного засобу?

3.Чи мав водій автомобіля «Nissan NV400» технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Ford Explorer», в даній дорожній обстановці з моменту виникнення небезпеки для руху?

4.Чи відповідали з технічної точки зору дії водіїв «Ford Explorer» та «Nissan NV400» вимогам ПДР? Якщо ні то чи перебувають встановлені невідповідності у причинному зв`язку з ДТП?

Дослідження просить провести за кошти ОСОБА_1 .

Крім цього, адвокатом Янчишиним В. Й. подано клопотання про здійснення фіксування судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Карчевського В. М., які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, ОСОБА_1 та його захисника Янчишина В. Й., які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду залишити без змін, мотивуючи тим, що прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим, а також просили задовольнити клопотання, подані захисником, дослідивши матеріали справи, допитавши судового експерта та обговоривши доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що у задоволенні клопотань захисника Янчишина В. Й. слід відмовити, апеляційну скаргу потерпілого задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Що стосується відмови у задоволенні клопотань, поданих захисником ОСОБА_1 - адвокатом Янчишиним В. Й., суддя апеляційного суду зазначає наступне.

Щодо клопотання про здійснення фіксування судового засідання, суддя апеляційного суду звертає увагу учасників процесу, що відповідно до норм чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення застосування технічних засобів фіксування розгляду справи про адміністративні правопорушення останнім не передбачено.

Щодо клопотання захисника про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, то, на переконання судді апеляційного суду, воно є необґрунтованим, оскільки згідно з ст. 273 КУпАП експертиза призначається, коли виникає потреба в спеціальних знаннях, й призначення експертизи є правом суду, а не його обов`язком.

При цьому суд враховує, що матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо ДТП, яка дозволяє зробити висновок про винуватість чи невинуватість її учасників, в тому числі висновок експерта Бодоряка Ю. Д. від 23.09.2021 №СЕ-19/120-21/9571-ІТ за результатами судової автотехнічної експертизи, який був допитаний в судовому засіданні апеляційного суду та підтвердив зроблені ним висновки щодо наявності в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обопільної вини в порушенні ПДР України, що знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Під час проведення експертизи ним були враховані вихідні дані, зокрема, швидкість автомобіля «Ford Explorer» - 20 км/год., яку в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив власник цього автомобіля - ОСОБА_2 , тому підстав для призначення ще однієї аналогічної експертизи суддя не вбачає.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467391 від 05 лютого 2022 року, складеного поліцейським СРПП ВП №3 (м. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області сержантом поліції Польовим Н. В., 14.07.2021 року о 18 год. 20 хв. в м. Тернопіль по вул. Тарнавського, 32 водій ОСОБА_1 , керуючи т/з, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки т/з або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду, перешкоди, внаслідок чого трапилося зіткнення з т/з FORD Explorer д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суддя місцевого суду, на думку судді апеляційного суду, дійшов помилкового висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467391 від 05.02.2022 було порушено право на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , оскільки йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, протокол складався без його участі, другий примірник протоколу не було вручено останньому.

З урахуванням наведеного місцевий суд зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом.

Разом з тим, згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №467391 від 05 лютого 2022 року, вважаю, що він складений у відповідності до ст. 256 КУпАП, із зазначенням у ньому усіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею.

Обставини, які працівники поліції встановили на місці події, в повній мірі відображають суть ст. 124 КУпАП, в тому числі подію і склад даного правопорушення, про які ОСОБА_1 було достеменно відомо, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №201112 від 14 липня 2021 р., складений відносно ОСОБА_2 , складався в присутності і ОСОБА_1 в тому числі, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у графі "свідки чи потерпілі" цього протоколу, а дані протоколи працівниками поліції були складені з приводу однієї і тої самої події і за обставинами справи, які є аналогічними за своїм змістом.

Відтак, відсутність ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467391 від 05.02.22 щодо нього суттєво не вплинуло і не могло вплинути на його висновки.

Крім того, ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього в суді першої та апеляційної інстанції реалізував своє право на захист.

На думку судді апеляційного суду, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду всупереч вимогам ст. 280 КУпАП допустив істотну неповноту з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладений у постанові судді висновок про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом вини особи у цій справі в розумінні даної норми закону, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у його правильності.

Однак, закриваючи провадження у справі, місцевий суд не надав оцінки іншим доказам, які містяться в матеріалах справи.

Так, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана стаття є бланкетною нормою та відсилає до Правил дорожнього руху України, тому суд першої інстанції під час розгляду матеріалів справи повинен встановити, чи порушив положення ПДР України водій, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором поліції ставиться у вину ОСОБА_1 за обставин, відображених у протоколі, порушення пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення перешкоди для руху, яку його учасники об`єктивно спроможні виявити, вони зобов`язані негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів, на підставі яких суддя апеляційного суду дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такими доказами є:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467391 від 05.02.2022, складеного поліцейським СРПП ВП №3 (м. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області сержантом поліції Польовим Н. В. за ст. 124 КУпАП, згідно якого 14.07.2021 о 18 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Тарнавського, 32 водій ОСОБА_1 , керуючи т/з, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки т/з або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду, перешкоди, внаслідок чого трапилося зіткнення т/з FORD Explorer, д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , а т/з отримав механічні ушкодження, чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;

- копія висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-21/9571-ІТ від 23.09.2021, проведеної завідувачем сектору автотехнічних досліджень відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів ОСОБА_3 , згідно з яким при заданих у зверненні про залучення експерта до проведення судової автотехнічної експертизи вихідних даних, виходячи із довжини слідів гальмування автомобіля Nissan NV400, швидкість руху транспортного засобу, перед застосуванням водієм екстреного гальмування, могла складати 15...16 км/год.

При заданих у зверненні про залучення експерта до проведення судової автотехнічної експертизи вихідних даних водій автомобіля Nissan NV400 з моменту виникнення небезпеки для руху (настання видимості автомобіля Ford Explorer) мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення з автомобілем Ford Explorer.

При заданих у зверненні про залучення експерта до проведення судової автотехнічної експертизи вихідних даних дії водія автомобіля Nissan NV400 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та невідповідність дій водія транспортного засобу вказаним вимогам перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії водія автомобіля Ford Explorer, які з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 16.12 Правил дорожнього руху України, також перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди і є необхідною умовою виникнення;

- копія схеми місця ДТП, складеної 14.07.2021, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій вказані назви об`єктів, зображених на схемі, характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження;

- показання експерта ОСОБА_3 , який підтримав висновок судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-21/9571-ІТ від 23 вересня 2021 року;

- пояснення ОСОБА_2 , надані в суді апеляційної інстанції, про те, що 14 липня 2021 р. близько 18 год. 20 хв. він, керуючи належним йому автомобілем Ford Explorer, д. н. з. НОМЕР_1 , рухався провулком Тарнавського в напрямку вул. Тарнавської, інших транспортних засобів попереду нього не було. Швидкість керованого ним автомобіля складала 20 км/год. З правої сторони від нього знаходився паркан з металевих пластин, після закінчення якого, дорога розширялась, та там стояли припарковані автомобілі. По ходу руху його автомобіля будь-яких дорожніх знаків, які б інформували його про те, що він наближається до перехрестя чи рухається по другорядній дорозі, не було. Натомість, попереду він бачив дорожній знак 2.4 "Кінець головної дороги", а тому вважав, що рухається головною дорогою без перехресть. Рухаючись у вказаному напрямку та проїхавши вказаний паркан, правим боковим зором він побачив, як на нього з невеликою швидкістю (приблизно 5-10 км/год.) рухається білий бус, після чого одразу відбулось зіткнення передньою частиною даного буса з правою боковою частиною його автомобіля. Від зіткнення його автомобіль по інерції проїхав незначну відстань та його розвернуло в праву сторону і він зупинився. Оскільки все відбулось миттєво, він не мав можливості будь-яким чином відреагувати. Вийшовши після ДТП з автомобіля, він зрозумів, що з правої сторони після закінчення паркану до дороги, по якій він рухався, прилягає ще одна, якою і рухався бус. Вважає, що в даній ДТП окрім нього винен і водій буса;

- відеозапис з компакт-диску, який міститься в матеріалах справи, на якому відображено момент настання події ДТП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467391 від 05.02.2022 та оцінюючи його як окремо так і в сукупності з іншими дослідженими доказами, зокрема, поясненнями ОСОБА_2 та експерта ОСОБА_3 , схемою місця ДТП, висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-21/9571-ІТ від 23.09.2021 та відеозаписом, наявним в матеріалах справи, підстав сумніватися у правдивості яких у суду немає, оскільки вони є логічними, послідовними, - дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним вимог п. 12.3 ПДР, та про те, що його дії перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Зазначений висновок апеляційного суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі, ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 листопада 2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08 лютого 2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Крім того, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню з постановленням нового рішення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Днем вчинення адміністративного правопорушення згідно матеріалів справи є 14 липня 2021 року.

На час проведення судового засідання тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП, сплинув.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (заява N 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_1 - адвоката Янчишина В. Й. про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, та про здійснення фіксування судового засідання, відмовити.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 травня 2022 р., якою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Постановити нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба