ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/412/22 Справа № 358/1273/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Морозов В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.,

встановив :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 12.11.2021 року о 00год. 25хв. по вул. Шевченка у м. Богуслав Київської області, керував автомобілем DAF FT CF 85.460, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 21.07.2022 року, як такий, що пропущений з поважних причин. Постанову Черкаського районного суду Черкаської області щодо нього скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки він та його представник не були присутніми під час розгляду справи, а копію оскаржуваної постанови скаржник отримав лише 08.09.2022 року.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказав, що постанова суду є необґрунтованою, не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнята із значними порушеннями процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню.

Скаржник вказує, що при його огляді працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 N 1452 735. Зокрема, направлення на його огляд було до закладу охорони здоров`я у м.Тараща Київської області, хоча сам протокол складено у м. Богуслав, що знаходиться на відстані понад 30 км; на відеозаписі відсутня дата та час його проведення, що відповідно свідчить про порушення порядку проведення такого огляду. Крім цього, зазначені в протоколі свідки не були безпосередньо допитані судом під час розгляду справи, а тому, на думку скаржника їх пояснення не можуть бути визнані належним доказом.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв постанову на підставі недопустимих доказів, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає до закриття.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважаю наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що скаржник отримав оскаржувану постанову лише 08.09.2022 року, вважаю справедливим визнати названі причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

Щодо розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його адвоката Погасій С.М. вважаю за необхідне вказати, що відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду 20.09.2022 року та була призначена до розгляду на 10.00год. 07.10.2022 року. За клопотанням сторони захисту розгляд справи було перенесено на 09.30год. 27.10.2022 року, однак захисник знову просила перенести розгляд справи. 09.12.2022 року ОСОБА_1 та його адвокат Погасій С.М. в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про час і дату розгляду справи. Причини неявки не повідомили. Тому, такі дії ОСОБА_1 та його адвоката Погасій С.М. судом розцінено як затягування розгляду справи про адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 для уникнення останнім відповідальності за подію, яка відбулась у листопаді 2021 року.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №180580 від 12.11.2021року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується: - даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №180580 від 12.11.2021 (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2); - поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.11.2021 (а.с. 5,6); - даними відео фіксації (а.с.3), де зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідування, як на прилад Драгер так і в медичному закладі.

Крім цього, переглянувши у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції наявне у матеріалах справи відео з місця події, суддя апеляційного суду переконався, що суддя місцевого суду цілком обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд доходить висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 , - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33,34,35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Стосовно доводів апелянта про те, що постанова була ухвалена судом першої інстанції за його відсутності, суд апеляційної інстанції не вбачає це істотною підставою для скасування рішення, яке по суті є вірним і справедливим.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно не допитав у судовому засіданні свідків, то вони є необґрунтованими, адже за наявності відео з місця події необхідність у допиті свідків для з`ясування фактичних обставин події правопорушення не є обов`язковою.

Будь-які інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнення відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та винуватість, суду не надано.

Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року, відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко