Справа № 465/9499/21 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 33/811/107/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Буловчака В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 28 грудня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Згідно постанови, ОСОБА_1 21.11.2021 близько 11:00 год. у м.Львові, по вул.Кульпарківській, 22, керувала транспортним засобом Smart MC 01, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного засобу Drager у присутності двох свідків. Результат на алкогольне сп`яніння 2.00 проміле. Своїми діями порушила вимоги п.2.9 «А» Правил дорожнього руху за, що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у цій справі.

Вважає, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, було допущено ряд процесуальних порушень. Не надано їй усіх копій матеріалів справи та відеозапису із нагрудних камер поліцейських.

Окрім цього, на її думку, поліцією при складанні протоколу у справі про адміністративні правопорушення було порушено її права та вимоги ст. 266 КУпАП, а відтак складений протокол не слід брати до уваги.

Звертає увагу, що розгляд даної справи було здійснено судом за її відсутності, що суперечить нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наголошує, що її не було повідомлено належним чином про дату розгляду справи по суті Франківським районним судом м. Львова, у зв`язку із чим вона не була присутня на засіданні. Зокрема повістку про судове засідання яке мало відбутись 28.12.2021 отримала лише 06.01.2022.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є порушенням статті 6 (підпункт «с» пункт 3) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує кожній особі право на захист/юридичну допомогу. Воно становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду.

Тому вважає, що такі дії суду є неправомірними та не відповідають вимогам чинного законодавства України, яке гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Внаслідок таких дій суду, вона також була позбавлена прав, передбачених для особи, що притягається до адміністративної відповідальності частиною 1 ст. 268 КУпАП.

Заслухавши виступ адвоката Буловчака В.І. на підтримку апеляційної скарги, який просив розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними вказаними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 270360 від 21.11.2021, у якому ОСОБА_1 поставила підпис чим погодилась із внесеними у нього даними, та не висловила жодних заперечень щодо його змісту; роздруківкці приладу «Драгер», згідно якого результат тесту становив 2.00 проміле, з чим ОСОБА_1 також погодилась та розписалась; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом, процедуру огляду та згоду із результатом такого огляду; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому ОСОБА_1 також розписалась, тим самим погодившись із вказаним результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким оснащені поліцейські, з дотриманням вимог Інструкції. Результатами тесту, становив 2,00 проміле, що підтверджується також відповідною роздруківкою. З таким результатом ОСОБА_1 була згідна та не заперечила що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не наполягала на проведенні огляду у медичному закладі, а також не заперечувала факту керування транспортним засобом.

Оскільки ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння а огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою приладу Drager Alkotest 6820, результат тесту позитивний 2,00 проміле, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування нею автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9а Правил дорожнього руху України, жодним чином не спростовано.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 28 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я.Гончарук