1Справа № 337/2356/22 3/335/1649/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Стеценко С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт ID-картка НОМЕР_1 , виданий 09.06.2020 року органом, код якого 2314,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 143246, 18.07.2022 року о 13 год. 04 хв. в м. Запоріжжі, пр. Соборний, буд. 172, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «HYUNDAS TERRACAN», д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на транспортний засіб, що стояв попереду «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода виникла внаслідок дій іншого водія.

ОСОБА_1 та його представник просили протокол серії ААД № 143246 від 18.07.2022 року, що кладений відносно нього визнати безпідставним і протизаконним та скасувати його. Зобов`язати поліцейського Жмурка О.В. негайно повернути йому вилучені водійські права та відшкодувати в добровільному порядку завдану матеріальну і моральну шкоду. Справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

31.08.2022 року потерпілий подав канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи ДВД-диску з відеозаписом скоєння ДТП ОСОБА_1 . Просив у клопотанні притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосувати до нього найбільше суворе покарання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 10.1. Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що водієм ОСОБА_1 зазначеної вимоги ПДР України виконано не було, а його винуватість у вчиненні правопорушення, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 143246 від 18.07.2022 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження; при цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв`язку з чим з неї вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійсно порушила зазначені положення ПДР України;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які повністю узгоджуються із матеріалами справи та з якого вбачається процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та розташування транспортних засобів після ДТП;

- фотокартками.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю, оскільки останній, порушуючи вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху, вчинив дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої спричинив пошкодження транспортних засобів.

Вказаних висновків суд дійшов дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

При цьому у межах вказаного провадження не підлягає доведенню вина іншого учасника ДТП, а тому доводи ОСОБА_1 щодо наявності у вчиненій ДТП вини також іншого водія ОСОБА_2 суд вважає необґрунтованими.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він є невинним у даній дорожньо-транспортний пригоді, судом не приймаються, так як нічим, крім його усних стверджень не підтверджені та спростовуються матеріалами справи.

Суд критично оцінює дані твердження ОСОБА_1 , мотивуючи своє судження даними, що містяться у зазначених джерелах доказів, локалізацією і характером пошкоджень транспортних засобів, які аж ніяк не могли бути зумовлені зіткненням за обставин на яких наполягає ОСОБА_1 та повністю спростовуються даними схеми місця ДТП, на якій зафіксовано дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відеофіксацією та не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 , у порушенні вищезазначеної вимоги ПДР України.

Зазначенні пояснення ОСОБА_1 наданні суду з приводу його дій під час ДТП, суд вважає способом захисту від складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують вину останнього. Інших доказів, які б могли спростувати його вину, у суді не здобуто.

Клопотань про проведення експертиз учасниками не заявлялось.

При цьому, суд наголошує, що характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, місце їх зіткнення та місце розташування свідчать про те, що ОСОБА_1 , в порушення наведеної вище норми ПДР (п. 10.1.), перед початком руху не переконався в безпечності, що стало наслідком настання дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищевикладене, з`ясуванням умов дорожньої обстановки, а саме відомостей, які зафіксовані в схемі місця ДТП, з урахуванням наданих пояснень учасників ДТП, судом достовірно встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем перед початком руху не впевнився в безпечності, внаслідок чого відбулося зіткнення та зумовило до механічних ушкоджень вказаних транспортних засобів.

Суд приходить до переконання, що виконуючи вимоги положень п. 10.1. Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно п. 1.3., п. 1.4., п. 1.9. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємовічливими, особи, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

При ухвалені постанови, суд бере до уваги п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання щодо адміністративного стягнення, яке має бути застосовано за вчинене до ОСОБА_1 , враховуючи при цьому те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання порушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ст. 124 КУпАП, у виді штрафу.

Згідно статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 30-1, 33-35, 40-1, ст. 124, 221, 251, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., які стягнути в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Про виконання постанови, повідомити Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров