Справа №574/182/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 23-з/816/20/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши подання голови Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р. від 14 червня 2022 року про направлення на розгляд до іншого суду заяву про самовідвід судді Гука Т.Р. по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Сумського апеляційного суду надійшло подання голови Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р. від 14 червня 2022 року про направлення на розгляд до іншого суду заяву про самовідвід судді Гука Т.Р. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

Подання вмотивоване тим, що 14.06.2022 суддею Гуком Т.Р. заявлено самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП. Між тим, відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2022 року призначення суддів не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи подання, апеляційний суд вважає, що подання голови суду підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому чинні процесуальні норми КУпАП не містять положень щодо підстав і порядку передачі провадження на розгляд іншого суду (зміну територіальної підсудності).

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного головою суду питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при визначенні підсудності справи про адміністративне правопорушення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Нормами, про які йдеться мова у КПК є: ст. 7, 21, які визначають, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону; ст. 34, згідно якої провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується судом апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.

Таким чином, самовідвід судді у справі про адміністративне правопорушення має розглядатися іншим суддею цього місцевого суду, а у разі неможливості заява про самовідвід має бути розглянута суддею іншого місцевого суду у межах територіальної юрисдикції апеляційного суду.

Оскільки в Буринському районному суді Сумської області неможливо утворити склад суду для розгляду заяви судді Гук Т.Р. про самовідвід, то цю заяву разом з доданими матеріалами необхідно направити до іншого суду.

Керуючись ст. 2, 276 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Подання голови Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р. задовольнити.

Матеріали заяви судді Гук Т.Р. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП направити на розгляд до Путивльського районного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.