Справа № 344/7517/22
Провадження № 33/4808/746/22
Категорія ст. 191 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Лукініва М.П. ,розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 18.07.2022 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 191 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 119 грн. без оплатного вилучення зброї.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 30.05.2022 близько 12 год 00 хв в м. Івано-Франківську по вул. Н.Гвардії 14М/40 порушив умови зберігання мисливської гладкоствольної зброї марки "Hatsan Escort" калібр 12, № НОМЕР_1 , а саме зберігав зброю не у сейфі, чим надав доступ до зброї стороннім особам та виявлено порушення умов реєстрації вказаної мисливської гладкоствольної зброї марки, чим порушив п.12.12 Наказу МВС України від 21.08.1998 №622.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, справа розглянута без його участі, чим було порушено його право на захист та позбавило вчасно подати апеляційну скаргу, а про існування постанови щодо нього він дізнався з відкритого виконавчого провадження про примусове стягнення штрафу. На думку апелянта протоколи щодо нього є недопустимими доказами, оскільки складені з порушеннями законодавства, інших доказів, які б підтверджували його вину у матеріалах справи немає. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, останню скасувати, провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 119 ч.1 КУпАП.

Клопотання апелянта про поновлення апеляційного строку підлягає задоволенню для забезпечення доступу до правосуддя з наведених в апеляційній скарзі підстав, оскільки розгляд справи відбувся в першому засіданні без участі ОСОБА_1 , судом не враховано, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, чим було порушено право його на захист та справедливий суд, він з запізненням отримав копію постанови, витратив час на пошуки адвоката, тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи учасників процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про її часткове задоволення.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника слід визнати істотним порушенням його права на захист та справедливий суд. При цьому судом не було перевірено чи був ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, таких даних у справі немає, справа розглянута в першому судовому засідання після її надходження до суду, а тому постанову слід вважати прийнятою з істотним порушенням його права на захист.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого в матеріалах справи немає. Апелянт заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, що йому при складанні адміністративних матеріалів не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням її права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність його вини, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

Однак, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності, що у цій справі є наявним станом на нинішній день.

Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності або її відсутність не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що законодавцем встановлено чіткий і достатній строк (3 місяці), протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення цього робити вже не можна, тому що не дозволяє закон.

Враховуючи, що у цій справі датою вчинення правопорушення є 30.05.2022 року, а на час ухвалення нині постанови апеляційним судом пройшло більше 3 місяців, то справа щодо ОСОБА_1 має бути закрита без продовження провадження, без дослідження й перевірки доказів і встановлення чи заперечення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Така позиція судді апеляційного суду прямо випливає із змісту ст. 247 п.7 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності. Закінчення строку давності у цій справі є процесуальною перешкодою для апеляційного суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження, вона підлягала закриттю.

Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, постанова суду не може залишатись в силі, вона підлягає скасуванню із закриттям справи щодо ОСОБА_1 за строком давності без підтвердження його вини.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 18.07.2022 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення на нього адміністративного стягнення передбаченого ст.191 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький