Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2584/22 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дятла В.І. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дятла В.І. на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 16 травня 2022 року о 08 год 50 хв, по вул. Корольова, 71, в м. Житомирі керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510, результат огляду 0,96 проміле, чим порушив вимоги п.2.9-а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Дятел В.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Корольовського районною суду міста Житомира від 09 серпня 2022 року, а провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що адміністративне стягнення, якому ОСОБА_1 було піддано постановою суду від 09.08.2022 року не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставини вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.10.1 Правил дорожнього руху України є необґрунтованим.

Посилається на те, що суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а не наприклад, штрафу.

Порушено судом також вимоги ст.33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували місце роботи ОСОБА_1 , професію, характеристику особи, сімейний стан.

Звертає увагу на те, що автомобіль використовується ОСОБА_1 у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить ОСОБА_1 у дуже скрутне становище, і ОСОБА_1 не має можливості іншого способу заробітку для існування.

Вважає що адміністративне стягнення, якому було піддано ОСОБА_1 постановою суду від 09.08.2022 р. не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, тому у відповідності до п.4 ч.1 ст.293 КУпАП, при розгляді скарги вважаю за необхідне винести рішення, що змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, а саме у відповідності до ст.124 КУпАП.

Посилається на те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням встановленого порядку, без участі свідків чи понятих.

Зазначає, що в матеріалах справи про відсутні відомості про те, що працівники поліції висували пропозицію про проходження огляду в закладі охорони здоров`я та забезпечили проведення огляду водія ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, так як останній не погоджувався з проходженням лише тесту на місці зупинки. В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Крім того працівник поліції перед початком огляду не проінформував водія ОСОБА_1 про порядок застосування вимірювального приладу та не надав сертифікат відповідності приладу та свідоцтво його повірки, а тому результати огляду не є допустимим доказом.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання його, як доказу, недопустимим.

Зазначає, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Дятел В.І. та Бойко С.О. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, та просили її задовольнити.

Захисник зазначив, що його посилання в апеляційній скарзі щодо порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР України та щодо зміни заходу стягнення у відповідності до ст.124 КУпАП є помилковими та їх не слід брати до уваги. Послався на те, що працівники безпідставно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 , протокол складений не на місці зупинки транспортного засобу, а на протилежній стороні вулиці. Працівники поліції не складали документів про інші порушення ОСОБА_1 ПДР України. Вказує, що протокол складено о 09-40, а відео з проходженням огляду 08-50 годині. Крім того відео є небезперервне, а тому є недопустимим доказом. Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 право на медичний огляд та не направили його до лікарні. Трубка алкотестера була незапакована.

ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та додатково пояснив, що працює в АТП водієм механіком. Напередодні в обід вживав алкоголь на поминах. По дорозі на роботу на вул. Корольова його без причини зупинив працівник поліції, попросив пред`явити документи, а потім підійти до автомобіля поліції і пройти огляд на сп`яніння. Пройшов огляд, результат був занадто великим, думав, що буде негативний результат, але погодився з результатом 0,96 проміле, оскільки не знав своїх прав, був в шоковому стані, та підписав протокол. Поліцейський сказав, що свою незгоду з протоколом він зможе доводити в суді та розбиратися із обставинами правопорушення. Пасажирів в авто не було, протокол складався навпроти місця зупинки. Працівники поліції не пропонували проїхати в медзаклад для проходження там огляду та права на це не роз`ясняли. Точно не пам`ятає чи переривалося відео. Працівники поліції не показували документи на прилад. Мундштуки на вигляд були запаковані, але упаковка була слабкою, про що він говорив поліцейським. Просив також врахувати, що працює в АТП, та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, в тому числі і відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вважаю, що апеляційна захисника Дятла В.І. не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам щодо правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 16.05.2022 серії БД№065119, відповідно до якого ОСОБА_1 16 травня 2022 року о 08 год 50 хв, по вул. Корольова, 71, в м. Житомирі, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510, результат огляду 0,96 проміле, чим порушив вимоги п.2.9-а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол лейтенантом поліції Жлобицьким П.Л. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , якого було ознайомлено з правами, передбаченими ст.62 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, останній не зазначав.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено не на місці зупинки транспортного засобу, а на протилежній стороні вулиці, апеляційний суд визнає безпідставними, та такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції щодо доведеності вино ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважати, що складання протоколу на протилежній від місця зупинки автомобіля стороні проїзної частини є складанням не на місці зупинки, апеляційний суд не вбачає.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 75210» від 16.05.2022 року, результат якого показав позитивну пробу- 0.96 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 .

Висновок суду підтверджується також Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер 7520», результат якого показав позитивну пробу- 0.96 проміле. Вказаний Акт складено лейтенантом поліції Жлобицьким П.Л. за участю ОСОБА_1 , який в графі «з результатами згоден» будь - яких заперечень чи пояснень не надав та проставив свій підпис.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується іншими пиьмовими документами, а саме :

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- рапортом інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області Жлобіцького П. від 16.05.2022; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 16.05.2022.

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

При цьому саме відеозапис є тим джерелом доказових даних, який є самими об`єктивним та таким, в якому з найбільшою достовірністю зафіксувано обставини вчинення правопорушення та інші дані, які мають значення для вирішення справи.

Так з вказаного відео вбачається проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, результат якого був позитивним - 0.96 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився. Будь-яких зауважень щодо результату огляду чи порушення процедури огляду не зазначав. Безпосередньо після оголошення працівником поліції результату був дещо здивований, однак жодним чином не заперечив його, зазначивши лише, що не думав, що стільки покаже. На протязі усього відеозапису ОСОБА_1 поводився спокійно, не заперечував обставин виявлення в нього стану алкогольного сп`яніння, не виявляв незгоди з діями працівників поліції та результатами таких дій, надавав пояснення про вживання напередодні алкогольних напоїв в невизначеній кількості. При цьому працівники поліції жодним чином не вчиняли ніякого тиску на ОСОБА_1 , роз`яснивши останньому причини вимоги проведення огляду на стан сп`яніння, його результати, підстави притягнення до адміністративної відповідальності, права, передбачені законом, наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення та місце і час його судового розгляду, тощо.

З огляду на вказаний відеозапис фіксації правопорушення ОСОБА_1 та проведення його огляду і фіксації його результатів, а також поведінку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд погоджуючись з висновками суду першої інстанції приходить до свого висновку про те, що в ході судового розгляду справи поза розумним сумнівом встановлено згоду ОСОБА_1 з результатом його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому цілком обгрунтованим вбачаються дії працівників поліції, які не направляли ОСОБА_1 на огляд в медичний заклад, хоча направлення на такий огляд було виписано та наявне в матеріалах справи, та склали протокол за результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Посилання апелянта на те, що відеозапис є неповним, на думку апеляційного суду не дають підстав вважати його недопустимим доказом та таким, що не відображаєть обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відсутність в матеріалах справи доказів роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 порядку проведення огляду на стан сп`яніння, не з`ясування у нього питання згоди з результатами огляду на місці зупинки та необхідності проведення такого огляду в медичному закладі, з огляду на наведені вище обставини та доведеність поза розумним сумнівом факту погодження ОСОБА_1 з результатом огляду за допомогою газоаналізатора не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність з боку працівників поліції таких порушень, які б свідчили про недійсність проведеного ними огляду, та про доведеність в його діях складу правопорушення . При цьому незадоволення судом клопотання захисника про витребування документів на відповідний газоаналізатор з метою перевірки його вчасної повірки на думку апеляційного суду є цілком обгрунтованим, оскілки такі дані містяться в іншому письмовому доказі чеку даного газоаналізатора , наявного в матеріалах справи.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Приймаючи рішення, суд 1-ї інстанції, дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку, що дії працівників поліції щодо проведення огляду на стан сп`яніння та подальшого фіксування правопорушення з боку ОСОБА_1 відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі захисником Дятлом В.І. не наведено інші, не дослідженні судом докази, якими б спростовувались висновки суду 1-ї інстанції, та які не були предметом перевірки під час судового розгляду.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника в апеляційній скарзі та в ході апеляційного розгляду справи на безпідставне неврахування судом першої інстанції положень ст. 33 КУпАП при визначенні виду та міри стягнення, та прохання ОСОБА_1 не накладати на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на його вид діяльності (роботи), є безпідставними та такими, що суперечать положенням ч.2 ст. 33 КУпАП, якими не передбачено врахування будь-яких обставин, передбачених ч.1 даної норми при визначенні стягнення за ст. 130 КупАП. Тим більш, що санкція ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами є безальтернативною.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Дятла В.І. в інтересах ОСОБА_1 … залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя