ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1328/22Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 33/817/680/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Рекуша О.Р.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Рекуша О.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та стягнуто в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Згідно з даною постановою, 02 листопада 2022 року о 20 год 45 хв, ОСОБА_1 на автодорозі Бучач-Возилів (8 км + 600 м) Чортківського району Тернопільської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21083, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер 6810» та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Рекуш О.Р. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бучацького районного суду від 09 грудня 2022 року, а провадження в справі закрити.

Вважає, що висновок суду першої інстанції є помилковим та не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відеозапис, долучений до матеріалів справи не містить відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці з допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер 6810», так і в медичному закладі.

Зазначає, що відеозапис не містить зазначення працівником поліції під час спілкування з ОСОБА_1 конкретних ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 розділу І зазначеної Інструкції, які слугували підставою для того, щоб зробити висновок, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що матеріали даної справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що відеозапис містить відтворення можливості ОСОБА_1 виходити через водійські двері із заднього сидінні при наявності за кермом автомобіля іншого водія.

Вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові не надав належної оцінки вищевказаним обставинам, а також показанням свідка ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представника ОСОБА_1 -адвоката Рекуша О.Р., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 02.11.2022 рок серії ААБ №179314, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 02 листопада 2022 року, о 20 год 45 хв на автодорозі Бучач-Возилів (8 км + 600 м) Чортківського району Тернопільської області транспортним засобом ВАЗ 21083, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер 6810» та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з електронного рапорта, 02 листопада 2022 року на лінію «102» надійшло повідомлення від екіпажу Канон-20 про те, що в с. Ліщанці, виявлено автомобіль марки ВАЗ 21083 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з порушенням ПДР.

Як зазначено в рапорті о 22:26 год працівниками поліції під час патрулювання автодороги Бучач-Возилів (8 км + 600 м) Чортківського району, виявлено автомобіль ВАЗ 21083 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці чи в лікувальному закладі водій відмовився.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських, працівники поліції повідомили водія, що він в порушення п. 9.9 (г) ПДР, керуючи т/з не увімкнув аварійну світову сигналізацію, п.2.1 (а) керував т/з, не маючи при собі посвідчення водія, п. 2.1 (б) не мав при собі реєстраційних документів на даний т/з, п.2.1 (ґ) не мав при собі чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв`язку з чим останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.36, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.

Як стверджує відеозапис, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд відповіді не надавав, а повторював, що він транспортним засобом не керував. Такі дії ОСОБА_1 поліцейські вірно розцінили як відмову від проходження від огляду, про що роз`яснили останньому.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Твердження апелянта про відсутність доказів факту керування ним транспортним засобом спростовується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі відеозаписом, з якого вбачається, що водій іншого автомобіля вказав на ОСОБА_1 як водія, який буксирував його транспортний засіб.

Окрім цього, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови про притягнення водія ОСОБА_1 до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.

Доводи апелянта про не зазначення поліцейськими конкретних ознак алкогольного сп`яніння, не спростовує наявність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Щодо показів ОСОБА_2 , який вказав, що керував транспортним засобом, а не ОСОБА_1 , то їх слід розцінити критично, оскільки свідок є знайомим ОСОБА_1 , тому є зацікавленою особою в уникненні ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Рекуша О.Р. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя