Справа 362/1716/22
Провадження 3/362/956/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2022 року місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративний матеріал, що надійшов від сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Калинівка) Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

21.05.2022 о 20:57 год. в смт. Калинівка Фастівського району Київської області по вул. Центральна, 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в присутності свідків за допомогою приладу «Драгер» результат якого становить 2,32 ‰.

ОСОБА_1 у судове засідання 03.08.2022 з`явився, надав суду письмові пояснення, що того дня близько 20:00 год. під`їхав до магазину де припаркувався та пішов за покупками. Вийшовши з магазину, до нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На що він погодився, бо був тверезий, продувши відповідний прилад, після чого поліцейський забрав прилад та сів до службового автомобіля. Через 20 хв. працівник поліції повідомив його, що на нього складено протокол за ст. 130 КУпАП. На всі зауваження працівник поліції не реагував не його прохання пройти огляд в медичному закладі проігнорував, як і бажання надати письмові пояснення. Окремо зауважив, що події відбувались за присутності лише однієї особи, інших свідків не було.

Захисник ОСОБА_1 Кузьмін Є.О. (діє на підставі договору № 12/07-22 від 12.07.2022) скерував до суду клопотання за яким просить суд закрити справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а судовий розгляд проводити без його участі. В обґрунтування своєї позиції щодо зазначив, що ОСОБА_1 автомобілем тоді не керував. Тобто працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а тому доказів перебування останнього у статусі водія матеріали справи не містять. А тому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , як звичайному громадянину. Стверджує, що з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, бо відсутній його підпис у всіх документах. Працівники поліції його заперечення до уваги не взяли, склали протокол, до закладу охорони здоров`я для проходження огляду поліцейські не доставили, чим грубо порушили процедуру, яка передбачена рядом нормативно-правових актів. Наголосив, що у матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу. Послався на практику Київського апеляційного суду.

ОСОБА_1 просив суд викликати свідків події, дані про яких зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також поліцейських, які оформляли протоколи.

Свідок ОСОБА_2 , працівник поліції, який складав адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснив суду, що того дня на логістичний пристрій надійшло повідомлення про виклик працівників поліції. Прибули екіпажем до місця події, яку зазначили у повідомленні. Там перебував водій ОСОБА_1 , у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд водій погодився, залучили свідків та проведи огляд, результат тесту - 2,32 ‰. Після оформлення матеріалів свідки розписалися у протоколі. Водію ОСОБА_1 пропонували поїхати до медзакладу, однак він відмовився. Так само як і ставити відповідні підписи у документах.

Cвідок Федорченко П.І. надав суду пояснення, що того дня був очевидцем як водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому ледь не здійснив наїзд на пішохода. Припаркувавшись, водій пішов до магазину, він мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Коли прибули працівники поліції, то він, ОСОБА_3 , був залучений в якості свідка, де в його присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння результат якого 2,32 ‰. На пропозицію пройти огляд з закладі охорони здоров`я водій відмовився. Підписав відповідні пояснення та складений протокол про адміністративне правопорушення. У підтвердження своїх тверджень свідок надав суду відеозапис проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, який він зафіксував на відеокамеру особистого мобільного телефону. Вважає, що водіям вживати алкоголь і здійснювати керування транспортними засобами, наражаючи на небезпеку людей неприпустимо, а тому він має понести відповідне покарання.

Свідок ОСОБА_4 , дані про якого зазначені у протоколі, до суду не прибув, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у розгляді справи, суд встановив таке.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного <…> сп`яніння <…>.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Згідно з п. 2.9.а Прaвил дoрожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6, п.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим відповідно до п. 2.6 Правил дорожнього руху України за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

Згідно із фабулою ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої. Так, при оформлені вказаного протоколу працівником поліції не застосовано технічний запис з метою фіксації процедури проходження ОСОБА_5 такого огляду на місці зупинки, водночас залучено двох свідків.

Перевіркою матеріалів не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою «Alcotest Drager Драгер 6810», результат якого становить 2,32 ‰. При цьому при проведення такого огляду поліцейський залучив двох свідків.

Отже, у даному випадку поліцейським дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_5 на стан алкогольного сп`яніння, як то передбачено вищезазначеними положеннями закону.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

На думку суду, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні цього правопорушення підтверджується письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даним результатів приладу «Драгер 6810», тест № 476 від 21.05.2022, згідно з яким виявлено 2,32 ‰;

-даним акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким в зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння йому проведено огляд за допомогою приладу Alcotest 6810 результат якого становить 2,32 ‰, при цьому були присутні двоє свідків.

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 21.05.2022, за якими він став очевидцем керування ОСОБА_6 транспортним засобом з порушенням ПДР, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що стало підставою виклику працівників поліції.

Вищезазначені письмові докази повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_3 , які він надавав безпосередньо суду, які також узгоджуються з відеозаписом, які надав суду цей свідок, де видно, як ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу, результат якого становить 2,32 ‰. Також там присутній інший чоловік у військовій формі.

При цьому суд зауважує, що вказаний відеозапис отримано судом від свідка за ініціативою останнього, тобто суд самостійно не ініціював витребовування цього доказу.

Разом з тим, суд бере до уваги, що цей відеозапис стосується предмету доказування по цій справі і лише підтверджує пояснення цього свідка, а його дослідження судом не порушило конвенційні чи конституційні права і свободи ОСОБА_1 , а також не знівелювали і не обмежили права інших осіб. Водночас суд враховує, що ОСОБА_1 не оспорює факт проходження ним відповідного огляду із отриманням такого результату.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Не зважаючи на процесуальну позицію сторони захисту, щодо невизнання вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

На думку суду, твердження ОСОБА_1 та його захисника, які наведені у їхніх письмових заявах є лінією захисту з метою уникнення відповідальності. При цьому суд констатує, що у їхніх письмових поясненнях містяться розбіжності щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у місці і час, зазначених у протоколі: останній вказує, що припаркувався біля магазину, а його захисник взагалі заперечує факт виконання ОСОБА_1 функцій водія у тому місці і час.

Щодо відсутності у матеріалах справи направлення на проведення огляду на стан сп`яніння, на що звертала увагу суду сторона захисту, то суд зауважує, що це не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Alcotest Drager Драгер 6810» результат якого становить 2,32 ‰. Дана обставина не ставилась під сумнів та не заперечувалась стороною захисту.

При цьому суд зауважує, що незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі. Водночас наявні матеріали не містять беззаперечних доказів незгоди водія ОСОБА_5 саме з результатом огляду такого огляду. При цьому суд зауважує, що з пояснень свідка, наданих у судовому засіданні, після проходження огляду ОСОБА_5 взагалі відмовився від будь-яких дій, в тому числі проходженні огляду в закладі охорони здоров`я так і підпису відповідних документів.

За таких умов поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядок №1103 дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Критично суд оцінює і покликання сторони захисту про те, що хоча ОСОБА_5 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, проте не погодився з його результатом та бажав проходити такий огляд в лікарні, і розцінює їх як обрану стороною позицію захисту. Зокрема, ні протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ні інші документи додані до вказаного адміністративного матеріалу будь-яких застережень щодо непогодження з саме з результатом приладу «Драгера» чи бажання проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладу останнім не висловлено.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, клопотання сторони захисту про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання своєї вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко