Єдиний унікальний номер 728/458/22 Номер провадження 3/728/220/22
П О С Т А Н О В А

22 червня 2022 року м. Бахмач
Суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Роздайбіда О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого,
за ч.1 ст.130 КУпАП,-
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що того вечора гостювали у батьків, а потім повертався з дружиною, дитиною, друзями та іх дітьми до дому. Під час цього, був зупинений працівниками поліції та службовими ЗСУ, так як вже була комендантська година. Алкоголю в той день не вживав. Поводив себе агресивно, так як перенервував. Від проходження тесту на стан сп`яніння спочатку не відмовлявся, а після не вдалих спроб «продути» Драгер в подальшому відмовився від проходження огляду.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Антоненко І.Є. в судовому засіданні пояснив, що правопорушник ОСОБА_1 в той вечір повертався із сім`єю і знайомими додому, коли був зупинений поліцією. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. Зауважив , що правопорушник не бачив, як розпаковувався мундштук і після декількох невдалих спроб продути , попросив надати йому для використання новий мундштук. Поліцейськими дане прохання було проігнороване, чим було порушено положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також були допущені і інші порушення складення протоколу, а саме не роз`ясненні права, відсутній акт, після відмови не запропоновано пройти огляд в медичному закладі . Тому захисник просив закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та відсутністю доказів його вини.
Допитана у судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, свідок ОСОБА_2 , пояснила, що того вечора з своїм чоловіком, дітьми та друзями поверталися від батьків до дому. Були зупинені поліцією. Агресивна поведінка іі чоловіка ОСОБА_1 проявилась внаслідок дій поліцейських. Чоловік алкоголю в той день не вживав.
Разом з тим на уточнення судді, що свідок мала на увазі, коли висловилася нецензурним словом, яке зафіксоване на відео з нагрудної камери (12:17, перший файл), пояснила, що її висловлювання в бік правопорушника нецензурними висловлюваннями, стосовно його поведінки, слід розуміти, як те, що він голосно ввімкнув музику в автомобілі.
Свідок, поліцейський ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення правопорушника та його захисника, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.
В рішенні по справі О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи водієм погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи під лягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен н а вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, факт відмови ОСОБА_1 зафіксований даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, які містять фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 474189 від 20.05.2022 року, складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі. який суд покладає в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував.
Крім того, факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 за обставин установлених судом, підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. На якому правопорушник не одноразово наголошує на тому , що «трішки випив, ну і шо..», «я п`яний», «я чуть чуть випив».
Зважаючи на встановлені у справі фактичні обставини, суд критично оцінює покази допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , яка являється дружиною правопорушника, і є заінтересованою особою, як такі , що направлені на уникнення адміністративної відповідальності вищезазначеного.
Крім того з матеріалів провадження вбачається, що зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколів не були визнані неправомірними.
Твердження захисника щодо не роз`яснення водію ОСОБА_1 його прав, суд вважає такими, що самі по собі не спростовують наявність вини в діях останнього, оскільки вона доведена переліченими вище доказами.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення у сфері транспорту та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, так як він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З довідки заступника начальника з превентивної діяльності відділення поліції №1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Р. Ворони вбачається, що у зв`язку з технічними несправностями ІПНП «Цунамі» НАІС вкладув «Посвідчення водія» інформація про посвідчення водія гр. ОСОБА_1 14.02.1991 року жителя АДРЕСА_2 відсутня. При оформленні адміністративних матеріалів у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 04.07.2009 року.
Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст. 23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення, крім випадків стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. у дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 268, 283, 284, 294 КУпАП,-
ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.
У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Роздайбіда