Номер провадження: 33/813/442/22
Номер справи місцевого суду: 496/212/22
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання - Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від сплати судового збору.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд постанову Біляївського районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року - скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно нього у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 07.06.2022 року з`явився: апелянт ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702517 від 06.01.2022 року, ОСОБА_1 06.01.2022 року о 10:20 год. за адресою АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою в бік сестри ОСОБА_2 , чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

До вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702517 від 06.01.2022 року додано:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.01.2022 року (а.с. 2);

-письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 3);

-письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 4);

-копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702518 від 06.01.2022 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 5);

-повідомлення №84406242 від 06.01.2022 року від ОСОБА_3 (а.с. 6);

-копія пенсійного посвідчення ОСОБА_1 (а.с. 7);

-копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 (а.с. 8).

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, у доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що з наявних матеріалів справи беззаперечно не встановлено, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про недоведеність наявності в його діях складу правопорушення. Зокрема, як зазначає апелянт, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ним умисних діянь психологічного характеру, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , а сам факт наявності між братом та сестрою конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні ст. 173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Вищезазначене ОСОБА_1 також підтвердив у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 07.06.2022 року та додатково пояснив, що судом першої інстанції не було враховано, що матеріали справи також містять повідомлення №84406242 від 06.01.2022 року, яке надійшло до служби «102» о 09 год. 50 хв. від його дружини - ОСОБА_3 щодо нанесення саме йому тілесних ушкоджень від ОСОБА_2 (а.с.6) та складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702518 від 06.01.2022 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 5), що на думку апелянта містить підтвердження вчинення саме ОСОБА_2 відносно нього психологічного та фізичного насилля.

Апеляційний суд вважає такі доводи апелянта обґрунтованими та доведеними, з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст. 1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому фізичне насильство має проявлятися у конкретних діях ляпасах, штовханні, щипанні, шмаганні, кусанні тощо, тобто має проявлятися у конкретних діях насильницького характеру.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702517 від 06.01.2022 року відносно ОСОБА_1 , останній пояснив, що мешкає за вищевказаною адресою ( АДРЕСА_1 ) на протязі тривалого часу. 06.01.2022 року близько 9 години 40 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 його рідна сестра ОСОБА_2 в ході конфлікту в будинку на кухні, розпилила йому в обличчя газовим балончиком, у зв`язку із чим він став погано бачити на ліве око та від проходження СМЕ відмовлятись не буде (а.с. 4).

Згідно повідомлення №84406242 від 06.01.2022 року (долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702517 від 06.01.2022 року відносно ОСОБА_1 ), яке надійшло до служби «102» о 09 год. 50 хв. від дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 вбачається її звернення до правоохоронних органів щодо нанесення ОСОБА_2 її чоловікові - ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, а саме згідно фабули: Домашнє насильство. Сестра чоловіка ОСОБА_4 розпилила в очі з газовим балончиком заявниці та її чоловікові. Повідомлено ШМД - 30 дисп. (а.с.6) та складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702518 від 06.01.2022 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якого 06.01.2022 року о 10 год. 00хв. в АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_2 вчинили домашнє насильство відносно свого брата гр. ОСОБА_1 , а саме виражалася в його бік нецензурною лайкою, кидалась в бійку, розпилила газовим балончиком, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 5).

В матеріалах справи також наявні і письмові пояснення ОСОБА_2 , долучені також до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702517 від 06.01.2022 року відносно ОСОБА_1 , згідно яких ОСОБА_2 зазначила, що на протязі останніх 3-х років вона разом із мамою ОСОБА_5 , 1946 року народження, братом ОСОБА_1 , його дружиною - ОСОБА_3 та донькою дружини брата від минулого шлюбу - ОСОБА_6 проживають в АДРЕСА_1 . Зараз у них є конфлікт щодо будинку. 06.01.2022 року приблизно о 10 год. 00 хв. у неї стався конфлікт із братом, який висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, кинувся в бійку, погрожував, ображав її маму після чого вона не витримала та застосувала газовий балончик відносно брата.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702517 від 06.01.2022 року, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно ОСОБА_2 а й про завдання внаслідок цього шкоди її психічному здоров`ю.

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Більш того, з наявної у матеріалах справи довідки Офтальмологічного медичного центру Одеського національного медичного університету МОЗ України від 06.01.2022 року, ОСОБА_1 був оглянутий лікарем та отримав допомогу з приводу хімічного опіку кон`юнктиви лівого ока І ст. (а.с. 29).

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 06.01.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винною у чиненні адміністративного правопорушення, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення.

Таким чином, всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, вказують на недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначеному в протоколі час та місці, дійсно здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять достатньо доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство стосовно своєї сестри ОСОБА_2 , у зв`язку із чим постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра