Справа № 336/1682/22
Провадження №: 3/336/987/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 р. м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Звєздова Н.С., за участі секретаря судового засідання Сіляєвої Н.І., правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції Запорізької області Департаменту патрульної поліції у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, -.

встановив:

03 травня 2022 року до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшли справи про адміністративні правопорушення за протоколом серії ААБ №067967 від 24.04.2022 року за ч. 1 ст.. 130 КУпАП, протокол серії ААБ № 067966 від 24.04.2022р. за ст.. 124 КУпАП, протокол серії ААБ № 330394 від 24.04.2022р. за ст.. 122-4 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів серії ААБ №067967 від 24.04.2022 року, 24 квітня 2022 року о 21.40 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. О.Поради 41, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала транспортним засобом ГАЗ 31105, реєстраційний номер, НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовилась у присутності двох свідків та під час безперервної відео фіксації на персональний мобільний пристрій IPhone. Від керування відсторонена, шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Про повторність попереджена. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів серії ААБ №067966 від 24.04.2022 року, 24 квітня 2022 року о 21.40 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. О.Поради 41, водій автомобіля ГАЗ 31105, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час об`їзду автомобіля ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_2 , що стояв (водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла наїзд на припаркований автомобіль. Внаслідок ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів серії ААБ №330394 від 24.04.2022 року, 24 квітня 2022 року о 21.40 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. О.Поради 41, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 31105, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїла ДТП, після наїзду на ТЗ ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_2 , що стояв, залишила місце пригоди. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.10.а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала себе винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.. 124 КУпАП та ст.. 122-4 КУпАП, а також підтвердила обставини, викладені у протоколах. Стосовно вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала повністю та зазначила, що не відмовлялась від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні 30.06.2022р, за клопотанням правопорушника, свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він є чоловіком ОСОБА_1 . В той вечір, дату не пам`ятає, він повертався від друзів під час комендантської години після святкування свята Пасхи. Підійшовши до двору побачив свою машину, яка потрапила в ДТП, та поліцейських. Поліцейські задавали питання, де знаходиться його дружина. Потім одягли на нього кайданки. Після чого він піднявся до своєї квартири, щоб покликати дружину, однак двері вона не відкрила. Після чого спустився у двір. Бачив як його дружині пропанували пройти медичний огляд, однак пристрій Драгер був не новий, використаний, у зв`язку з чим вона відмовилась проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Дружина була тверезою. Зазначив, що його дружина їздить за кермом дуже повільно.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , встановивши всі фактичні обставини справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , вчинила правопорушення, що передбачені вимоги п. 2.5 ПДР, а саме: на вимогу поліцейського відмовилась пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП; вимоги п. 13.3 ПДР, а саме: під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП; порушила вимоги п. 2.10.а ПДР, а саме: залишила місце пригоди, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відносно події, які відображені в протоколі ААБ №067966, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, доведена в повному обсязі, є доведеною.

Відповідно до п. 13.3 Правил дорожнього руху, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного проїзду водієві необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 24.04.2022 року серії ААБ № 067966, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; тобто всі необхідні відомості, які визначені законом;

- схемою місця ДТП;

- письмовими поясненнями учасників ДТП;

- фотознімками;

- копією протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст.. 122-4 КУпАП;

- усною заявою ОСОБА_1 у судовому засіданні про визнання своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відносно події, які відображені в протоколі ААБ №330394, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яке полягає у залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, є доведеною.

Відповідно до п. 2.10.а) Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.10.а) Правил дорожнього руху України, і у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 24.04.2022 року серії ААБ №330394, який складений уповноваженою особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто містить всі необхідні відомості, що визначені законом;

- схемою місця ДТП від 24.04.2022р;

- фотознімками;

- копією протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст.. 124 КУпАП;

- усною заявою ОСОБА_1 у судовому засіданні про визнання своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Стосовно вчинення водієм ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне,всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу положень вказаної норми Закону слід зробити висновок, що під час розгляду даної категорії справ однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, порушень допущених працівниками поліції при складанні протоколу серії ААБ№067967 не виявлено. Протокол про адміністративні правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан наркотичного сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 8, 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Поліцейськими вказані вимоги законодавства дотримані та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП та в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 в свою чергу, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується рапортом інспектора В2 Р1 Б1 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Покровського В.І. та відеозаписом.

Положеннями пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст. 266 КУпАП, п. 6, 7 Розділу І, Розділами ІІ та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.245, ст.280, ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Отже, повно, всебічно та ретельно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №067967 від 24.04.2022 року, у відповідності до якого 24 квітня 2022 року о 21.40 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. О.Поради 41, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала транспортним засобом ГАЗ 31105, реєстраційний номер, НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовилась у присутності двох свідків та під час безперервної відео фіксації на персональний мобільний пристрій Iphone. Від керування відсторонена, шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Про повторність попереджена. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписами мобільного пристрою IPhone співробітника поліції, які міститься на CD-дисках, що долучені до матеріалів справи та оглянуті суддею під час розгляду протоколів про адміністративне правопорушення, з яких вбачається порушення ОСОБА_1 п.2.5. ПДР України, а саме відмова останньої від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, а саме: на відео №1 підтвердила факт вживання алкоголю, на пропозицію поліцейських пройти медичний огляд спочатку погодилась, але пізні відмовилась; на відео №6 на 1 хв. 52 сек. водій ОСОБА_1 зазначила, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- даними направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласного клінічного закладу з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 24.04.2022;

- даними рапорту інспектора В2 Р1 Б1 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Покровського В.І.;

- відомостями з акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24.04.2022р.;

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Не заслуговують на увагу пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом 24.04.2022 р. в стані алкогольного сп`яніння та не відмовлялась від проходження медичного огляду, оскільки відповідно до дослідженого під час судового розгляду відеозапису, який міститься на CD-диску на якому зафіксовані події, які відбувалися 24.04.2022. о 21 год.40 хв. в м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. О. Поради 41, з якого можна зробити висновок, що саме ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується відео записом, де поліцейськими було запропоновано останній пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого вона відмовилась, у зв`язку з тим, що протокол по справі ще не складений, не зазначені свідки.

Таким чином, факт відмови від проходження водієм ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 та у медичному закладі у лікаря-нарколога є доведеним.

Діяння за ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.

Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.

Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чині.

Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

З урахуванням наведеного, вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5. ПДР України та скоєнні правопорушення доведена повністю, суд її дії кваліфікує за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вона, особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Санкцією ч.1 статті 130 КУпАП встановлено накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строком один рік.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративних правопорушень, та винуватість в них ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено, в свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористалась.

Враховуючи викладене, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно, ретельно та всебічного дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого: ст.. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні; ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме той факт що ОСОБА_1 вчинила декілька правопорушень, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки; особу порушника (раніше не притягалась до адміністративної відповідальності, не працює, має посвідчення водія), ступінь її вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила данні адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст.40-1КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою,на яку накладено таке стягнення,сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 36, 122-4, 124, 130, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї стягнення у вигляді у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 копійок (Стягувач: Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повний текст постанови складений 30.06.2022р.

Суддя: Н.С. Звєздова