СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5073/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , місце тимчасового проживання: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №47 від 17.08.2022 р., солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби з мобілізацією, без поважних причин у порушення вимог 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», нехтуючи своїми службовими обов`язками, 09.08.2022 р. самовільно залишив територію військової частини в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП не визнає, пояснив, що 08.08.2022 р. о 21:30 год. з метою заправки паливом автомобіля по причині переїзду на інше місце дислокації, перебував на заправці «ОККО», де був затриманий військовим патрулем з направленням до військової частини НОМЕР_3 для з`ясування обставин до ранку наступного дня. Стверджує, що керівником військової часини був наданий усний дозвіл.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про необхідність закриття провадження, у зв`язку із відсутністю складу інкримінованого правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП суд (суддя) при розгляді справи про адміністративне правопорушення має всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її у відповідності до закону.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №47 від 17.08.2022 р. ОСОБА_1 самовільно залишив територію військової частини 08.08.2022 р.

Відповідно до рапорту заступника командира батареї щ МПЗ ОСОБА_2 . ОСОБА_3 повернувся до військової частини НОМЕР_1 09.08.2022 р.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, протокол про адміністративне правопорушення №47 складений лише 17.08.2022 року, в той час, як події, на підставі яких цей протокол був складений, мали місце 08 серпня 2022 року, тобто протокол був складений з порушенням передбаченого законом процесуального строку.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення №47 від 17.08.2022 р. було складено з порушенням визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП строку, і причин такого суттєвого відступлення від порядку, встановленого чинним законодавством України, в матеріалах справи не наведено.

Згідно ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Суд вважає, що самовільність залишення місця служби не доведено за критерієм «поза розумним сумнівом».

У рапорті заступника командира батареї з МПЗ ОСОБА_2 від 09.08.2022 р. зазначається, що 08.08.2022 р. солдат ОСОБА_1 після вечірньої перевірки самовільно залишив військову частину.

Однак, такі показання не можливо взяти до уваги при встановленні ознаки самовільності залишення місця військової служби, адже ОСОБА_2 не є свідком вчиненого правопорушення, а склав рапорт вже 09.08.2022 після повернення ОСОБА_1 до військової частини на основі матеріалів, які вже існували.

Тому відомості з вказаного рапорту щодо того, що ОСОБА_1 покинув місце несення служби без дозволу його безпосереднього командира, в якості доказу вини ОСОБА_1 суд вважає неналежними.

Крім того, суд вимушений констатувати, що до справи не долучено пояснення службових осіб, якими був затриманий ОСОБА_1 , і які могли б вказати на наявність або відсутність важливих фактів у справі.

Водночас у матеріалах справи взагалі відсутні відомості щодо перевірки дійсних обставин залишення військової частини ОСОБА_1 , причини та умови, що сприяли цьому, та вжиті до нього заходи.

Таким чином, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП є відомості з рапорта від 09.08.2022, що не можна визнати достатнім підтвердженням його вини, зважаючи на вимоги чинного законодавства України та практики Європейського Суду з прав людини. Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_2 , є зацікавленою особою, його пояснення мають суб`єктивний характер, та за відсутності інших доказів не можуть бути достатнім доказом вини ОСОБА_1 .

Отже, органом яким складено протокол, не надано до суду доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07. 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Встановлені судом порушення при оформленні протоколу ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі та долучених до них матеріалів, відповідно вони не можуть бути прийняті до уваги, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 247, 277 , суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , місце тимчасового проживання: АДРЕСА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 289, 290 КпАП України.

Постанова є виконавчим листом, який підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 (трьох) місяців.

Суддя І.Ю. Єросова