30.06.2022 Єдиний унікальний № 371/381/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Миронівка

ЄУН 371/381/22

Провадження № 3/371/224/22

Миронівський районний суд Київської області в складі судді Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , працює водієм у ТОВ «Росава-агро»,

за ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ДПР18 № 495372 про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП.

За змістом протоколу ОСОБА_1 26 квітня 2022 року, о 19 годині 50 хвилин, керував транспортним засобом автомобілем марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , в місті Корсунь-Шевченківський, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, згідно постанови державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Територіального управління юстиції у Київській області від 25 липня 2019 року ВП №58154359.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1аПравил дорожнього руху.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що його робота безпосередньо залежить від керування автомобілем і це фактично є його основним і єдиним джерелом доходу.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.1 а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ст. 126 ч. 3 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15.05.2008). Зокрема позбавлення прав на керування транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі "Маліге проти Франції" від 23.09.1998).

Обовязок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Частиною 2 п. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника управі керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом обєктивних і субєктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення субєкта правопорушення до юридичної відповідальності, отже відсутність будь-якої складової складу правопорушення свідчить про недоведеність вчинення адміністративного правопорушення.

Отже ознакою субєктивної сторони даного правопорушення є вина субєкта правопорушення у формі умислу.

Суд перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП, зобовязаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Таким чином, за відсутності постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; доказів в обізнаності ОСОБА_1 про накладене на нього стягнення та отримання ним копії постанови держаного виконавця, є недостатнім для доведення наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня постанова державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області у виконавчому провадженні № 58154359 від 25 липня 2019 року про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом та відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії даної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини згідно з диспозицією ст. 126 ч. 3 КУпАП притаманна обізнаність особи у тому, що вона, будучи обмеженою у праві керування транспортним засобом, порушила вказане обмеження та керувала транспортним засобом.

Будь-яких доказів того, що державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом та доказів того, що на момент складання протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений з постановою державного виконавця, в матеріалах справи немає. До того ж, останній працює водієм ТОВ «Росава-агро» та позбавлення його водійських прав може привести до втрати джерела засобів для існування.

Таким чином, суду не надано достовірних даних про наявність вини у будь-якій формі в діях особи, яка притягається до відповідальності, а отже і про наявність в діях останнього ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За умов відсутності належних і допустимих доказів порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 268, 280, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис Л.О.Капшук

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О.Капшук