Справа №461/2059/22
Провадження №3/461/1546/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Бабій І. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 02.11.2020 року, органом 4641,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил від 16.02.2022 року № 0304/20900/22, 15.02.2022 року о 23 годині 53 хвилини ОСОБА_1 на автомобілі марки «МЕКСЕПЕЗ-ВЕЖ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через пункт пропуску «Рава- Руська - Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду (Акт митного огляду UА209060/2022/002144 від 16.02.2022р.) автомобіля було виявлено товар, а саме: - Машини автоматичного оброблення інформації: ІМак-24-inch, модель № А2438, (серійний № С02G30DВQ6W8) 1 шт.; ІМак-24- inch, модель № А2439, (серійні №№ С02GN0NNQ7H6, С02GN05J125G, С02GN0NKQ7H6, С02GN05H125G, С02GN05G125G, C02GN0NMQ7H6) 6 шт. в упаковці виробника без ознак використання - загальна кількість 7 шт. Перераховані товари знаходилися в картонних коробках, які в свою чергу знаходились за заднім сидінням салону автомобіля, відгородженні від салону ДВП листами з переду і з верху, з задньої сторони знаходилась перегородка що відділяла салон від багажного відділення, прикриті покривалом, що у свою чергу утруднювало їхнє виявлення. Під час усного опитування ОСОБА_1 , не повідомив про наявність в нього прихованих товарів, проте визнав себе їх власником після митного огляду.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з застосуванням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бабій І.М. подала клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією частиною 1 статті 483МК України.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає за необхідне, згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

При цьому, за змістом ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 495 МК України протокол про порушення митних правил є джерелом доказів у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

Протокол про порушення митних правил є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною першою статті 483 МК України передбачено відповідальність особи за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон:

із використанням тайників або інших засобів, що утруднюють їх виявлення використанням інших засобів, що утруднюють виявлення предметів (тобто фізичне приховування), має визнаватися, зокрема, потрібно затратити зусилля для приховування (зокрема щось розібрати, розкрутити, розшити і т.д.). Необхідно застосувати інструменти чи механізми і затратити людську працю (викрутки чи інші інструменти).

шляхом надання одним предметам вигляду інших;

з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює виявлення даного товару.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил від 16.02.2022 року № 0304/20900/22, що товари знаходилися в картонних коробках, які в свою чергу знаходились за заднім сидінням салону автомобіля, відгородженні від салону ДВП листами з переду і з верху, з задньої сторони знаходилась перегородка, що відділяла салон від багажного відділення, прикриті покривалом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із долучених фотографій, ОСОБА_1 здійснював перевезення товару в автомобілі у картонних коробках, які знаходились за сидінням та були прикриті покривалом.

З диспозиції ч. 1ст. 483 МК України вбачається, що суб`єктом вказаного порушення митних правил є особа, яка безпосередньо умисно вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті, до якої притягується особа за порушення митних правил. В іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Суд не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК, оскільки як встановлено протоколом та матеріалами справи, ОСОБА_1 розмістив коробки з переміщуваними речами, за сидінням, прикривши їх покривалом, тобто не приховував від митного контролю товар, оскільки його виїмка відбувалась без будь-якого утруднення внаслідок доступності до нього.

Жодних викруток чи інших спецзасобів інспектор митниці при виявленні переміщуваних речей не використовував, доступ до коробок не був утруднений, а отже предмети, які заходились у вказаних коробках, були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів.

Той факт, що коробки були накриті ковдрою не може свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався його приховати та надати йому вигляду іншого товару, або стверджувати що доступ до речей був утруднений.

Відтак, розташування речей за сидінням не є порушенням вимог переміщення предметів в розумінні ч. 1 ст.483 Митного кодексу України, адже розміщення переміщуваних речей здійснювалося не у спеціально виготовлених тайниках (сховищах) та не в місцях, доступ до яких утруднений.

Об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1ст.483 МК України, становлять дії, спрямовані на умисне переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Фотодоказів про розміщення виявлених речей у місцях автомобіля з утрудненим доступом матеріали справи не містять, що суперечить п. 15 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення,

Відтак, переміщувані ОСОБА_1 речі знаходились у вільному доступі та їх виявлення не потребувало жодних зусиль чи використання спеціальних засобів для їх виявлення, а тому дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковані за ч.1 ст. 483 МК України, оскільки матеріалами справи не доведено, що останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 16.02.2022 року № 0304/20900/22 ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює виявлення даного товару, однак в протоколі про порушення митних правил від 16.02.2022 року № 0304/20900/22 не зазначено, яким чином виявлення товару в даному конкретному випадку було утруднено, які спеціальні засоби при цьому використовувались.

Таким чином, суд приходить до висновку, що товар був розміщений за сидінням, прикритий покривалом із вільним доступом до такого, спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення, не застосовувалось, що свідчить про відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1ст. 483 МК України, а саме використання засобів та способів, що утруднюють виявлення товарів.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії ОСОБА_1 можуть містити ознаки іншого складу правопорушення, водночас склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 483 МК України, в діях останнього відсутній.

Суд зазначає, що не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд прийшов до беззаперечного переконання, що обставини, які викладені в протоколі від 16.06.2022 року № 0304/20900/22, не відображають всіх ознак складу правопорушення, при цьому суд позбавлений права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст.247 КУпАП, ч.1 ст. 483 МК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 16.02.2022 року № 0304/20900/22 повернути ОСОБА_1 для належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя О.Р. Юрків.