Справа № 592/320/22
Провадження № 3/592/243/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Костенко Владислав Геннадійович, розглянувши матеріали, які надійшли від Сумської митниці ДМС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 25.11.2021 складений протокол про порушення митних правил 0328/80500/21 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. У протоколі зазначено, що 20.05.2020 ОСОБА_1 під час митного оформлення декларації ІМ40ДЕ №UA807290/2020/011818 були вчинені дії, направлені на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару «легковий автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, рік виготовлення 2017. Номер кузова (VIN): НОМЕР_2 », фактичною експортною вартістю 255 563 шведських крон (701724,89 грн. за курсом НБУ), шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару документів (invoice GZF192 від 29.04.2020 на суму 15 000 EUR), шо містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартостін. Даний факт був виявлений під час здійснення митного контролю на митному посту «Суми» Слобожанської митниці Держмитслужби.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, тобто переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

До суду ОСОБА_1 не з`явився. Захисник ОСОБА_1 адвокат Бикова Р.Ю. до суду не з`явилася, до канцелярії суду надала письмові пояснення. Так зокрема, не погоджуються з протоколом про порушення митних правила та вважають, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 483 МК України, виходячи із наступного. Перш за все зазначають, що рахунок-фактура № 51 від 29.04.2020 було виписано особою Maxim Khvosztenko громадянину Mykola Kovalenko, а не ОСОБА_1 .. Відтак, про існування цього документа ОСОБА_1 нічого відомо не було і при його оформленні/видачі цій особі він присутнім не був. Крім того, у вказаному рахунку-фактурі № 51 від 29.04.2020 зазначається про вартість ТЗ у розмірі 206 963,00 шведських крон, а не 255 563,00 шведських крон як зазначається в протоколі про ПМП. Відтак, вбачається суттєва розбіжність у розмірі 48 600 шведських крон, які становлять розмір ПДВ, який підлягав поверненню згідно законодавства Королівства Швеція і позначався у вказаному рахунку-фактурі окремим рядком «skuld till kund: 48600 SEK» (переклад дослівно означає «борг перед клієнтом»). Так, оскільки за законодавством Швеції експорт товарів не обкладається ПДВ, такі суми «skuld till kund» дебетуються в якості гарантії, що товар буде вивезено за межі ЄС, а потім автоматично повертаються платникові. Відтак, розрахунок фактурної вартості транспортного засобу митним органом проведено некоректно, що має суттєве значення для обчислення суми заниження митних платежів та відповідно розміру штрафу згідно санкції ч. 1 ст. 483 МК України. На додаток до зазначеного, кожен документ справи про порушення митних правил не містить доказів того, що платежі за банківськими реквізитами Maxim Khvosztenko було здійснено ОСОБА_1 на підставі вищевказаного рахунку-фактурі № 51 від 29.04.2020. Окрім того, важливою обставиною даної справи являється й те, що усі дії з переміщення транспортного засобу через митний кордон України, його декларування і так зване «розмитнення» здійснювалися не ОСОБА_1 , а іншими особами згідно нотаріально посвідченої довіреності від 08.05.2020 серії НОІ № 566436, що підтверджується як поясненнями митного брокера ОСОБА_2 , так і відомостями 8 «Одержувач» митної декларації № UA807290/2020/011818 від 20.05.2020, за якою транспортний засіб було випущено у вільний обіг. Крім того, в фабулі протоколу про порушення митних правил № 0328/80500Z21 від 25.11.2021 не зазначено, що за митною декларацією ІМ40ДЕ № UA807290/2020/011818 від 20.05.2020 митна вартість імпортованого транспортного засобу була визначена декларантом за резервним методом (цифра «6» в графі 43 «Код MBB» МД) 400 682,57 грн. (еквівалент 15 111,03 доларів США) за результатами консультації із митним органом та із застосуванням «калькулятора митної вартості та платежів при митному оформленні автомобіля» (https://calc.customs.gov.ua/), загальна сума сплачених митних платежів за митною декларацією ІМ40ДЕ № UA807290/2020/011818 від 20.05.2020 склала 143 717,76 грн.. Однак, в подальшому, митним органом в протоколі про ПМП здійснено посилання на положення ч. 4 та 10 ст. 58 МК України, які застосовуються виключно при визначенні розміру митної вартості за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При цьому, застосування вимог ст. 58 МК України по відношенню до товару, визначення митної вартості якого здійснювалося за іншим методом резервним суперечить вимогам митного законодавства. Отже, порядок застосування резервного методу визначення митної вартості визначається статтею 64 МК України, відповідно до ч. 1 і 2 якої у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Таким чином, за результатами проведення консультації із митницею та застосування вказаного «калькулятора митної вартості та платежів при митному оформленні автомобіля» було встановлено, що рівень цін на аналогічні та подібні транспортні засоби (в т.ч. з подібними технічними пошкодженнями) знаходиться в ціновому діапазоні 14000-16000 доларів США. Відтак, визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу на рівні 15 111,03 доларів США відповідало вимогам частин 1 і 2 статті 64 МК України та узгоджувалася із рівнем цін на аналогічні транспортні засоби, що містилася в ЄАІС Держмитслужбн (що означало прийнятність та можливість розмитнення транспортного засобу). Окрім того, перед митним оформленням транспортного засобу було проведено товарознавчу оцінку з визначення його ринкової вартості, за результатами якої оцінювач визначив вартість вищезазначеного автомобіля в сумі 399 612,00 грн., а декларантом було додано ще 1070,57 грн. при визначенні його митної вартості за резервним методом. Крім того, при визначенні митної вартості за резервним методом в митній декларації не вказуються окремо витрати на транспортування, а просто зазначається загальна митна вартість. Митний орган погодився з визначеною митною вартістю за резервним методом, жодного коригування митної вартості з боку митного органу не відбувалось і навіть не було витребувано будь-яких додаткових документів. Крім того, захисник звернула увагу, що відповідно до МД № UA807290/2020/011818 від 20.05.2020 одержувачем вищевказаного транспортного засобу являвся ОСОБА_3 , який відповідно до довіреності виданої 08.05.2020 отримав вказаний транспортний засіб та відповідні документи на нього в Королівстві Швеція та самостійно ввіз вказаний транспортний засіб на митну територію України, підтвердженням чого являться власноручно заповнена ним митна декларація на митному посту Волинської митниці ДФС. Натомість ОСОБА_1 згідно графи 9 до МД № UA807290/2020/011818 від 20.05.2020 являвся лише особою, відповідальною за фінансове врегулювання. В протоколі про ПМП помилково зазначається навіть те, що «декларування товару за вищезазначеною митною декларацією від імені декларанта ОСОБА_1 здійснювала уповноважена декларантом особа ОСОБА_4 в той час як пояснення ОСОБА_4 свідчать про те, що договір на декларування між нею та ОСОБА_1 не укладався, а тому й уповноважити на вчинення таких дій сам ОСОБА_1 її не міг. Зазначене беззаперечно підтверджує те, що фактично митна декларація № UA807290/2020/011818 від 20.05.2020 формувалась та подавалась декларантом ОСОБА_4 без жодної участі ОСОБА_1 і навіть без надання з його боку будь- яких документів, які б стосувалися імпортованого транспортного засобу. Стосовно матеріалів, які надійшли з митних органів Королівства Швеція, то жоден з вказаних документів не містить а ні прізвища ОСОБА_1 , а ні будь-якого посилання на документи, складені на його ім`я. Крім того, вказані документи фактично є роздруківкою з електронного файла, належним чином не завірені, а тому не є офіційними документами, в той час як статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначається, що документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Частина 1 статті 483 МК України, передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку перемішуються, тощо не відповідають дійсності: - недійсні документи, тобто документи, що втратили юридичну силу.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Відповідно до ст. 459 МК України, суб`єктом правопорушення можуть бути громадяни, які досягай 16-річного віку, а також посадові особи підприємств.

Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про порушення митних правил, у відповідності до ст. 490 МК України.

Європейським судом з прав людини активно використовується стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

На підтвердження вини ОСОБА_1 митним органом надані наступні докази: протокол про порушення митних правил № 0328/80500/21 від 25.11.2021; копія довіреності на ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від імені ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_2 ; службова записка щодо опрацювання відповідей митних органів Королівства Швеція та Литовської Республіки, службова записка про надання документів для невиїзної документальної перевірки; копії відповідей митних органів Королівства Швеції та неофіційним перекладом; копії митних декларацій від імені ОСОБА_3 ; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; договір про надання послуг з митно-брокерського обслуговування, де замовником вказаний ОСОБА_5 а виконавцем ТОВ «Автомаксимум», в особі директора ОСОБА_2 ..

Втім надані суду матеріали не містять достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України.

Враховуючи зазначене, провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 483, 486, 487, 491, 495, 497, 522, 524, 526-528 Митного кодексу України, ст. 247, 279, 280, 283-285 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк до Сумського апеляційного суду з дня її винесення.

Суддя В.Г. Костенко