Провадження № 33/801/974/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 30 червня 2022 року о 16 год 45 хв по вул. Ломоносова, 6, в м. Вінниці він керував автомобілем «Ford Scorpio», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, блідість шкіри обличчя, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря-нарколога в медичному закладі Комунального некомерційного підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної Ради» (далі - КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР».

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2022 року, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції в порушення статті 35 Закону України «Про національну Поліцію» не повідомлено про причину зупинки транспортного засобу, тому усі подальші дії щодо притягнення його до адміністративної відповідальності вважати законними не можна. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення ним Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). Вказував, що він погодився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхав до медичного закладу, однак через фізіологічні особливості організму не зміг здати біологічний матеріал у вигляді сечі. Не зважаючи на його прохання, інших зразків біологічного середовища, зокрема слину, змиви з поверхні губ, кров у нього відібрано не було, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266943 від 30 червня 2022 року 30 червня 2022 року о 16 год 45 хв по вул. Ломоносова, 6, в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Scorpio», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, блідість шкіри обличчя, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря-нарколога в медичному закладі КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР».

Протокол підписаний особою, яка його склала. Своїм правом надати пояснення, висловити будь-які зауваження щодо оформлення протоколу ОСОБА_1 не скористався, відмовившись при цьому від його підписання.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією частини першої статті 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як видно з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 по приїзду до медичного закладу погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте згодом повідомив, що за фізіологічним станом організму не може здати біологічний матеріал у виді сечі. ОСОБА_1 було запропоновано випити води, однак впродовж двох годин біологічний матеріал у виді сечі не здав, мотивувавши відсутністю фізіологічної потреби. На запропоновану лікарем-наркологом таблетку «Фурасеміду» ОСОБА_1 відмовився. Поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду тягне за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Таким чином лікарем-наркологом та працівником поліції було забезпечено об`єктивну можливість ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а також було надано йому можливість реалізації його обов`язків, встановлених ПДР України, однак ОСОБА_1 їх не використав.

Згідно з висновком КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0913 від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння, в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що інших зразків біологічного середовища для проведення лабораторного дослідженняу нього відібрано не було, апеляційний суд, враховуючи відсутність об`єктивних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 в умовах медичного закладу здати біологічний зразок у вигляді сечі, до уваги не бере та розцінює як форму правомірного захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Жодних доказів, які б свідчили про хронічні захворювання, які унеможливили здачу сечі протягом двох годин, при умові вживання води в достатній кількості, заявником не надано.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не був позбавлений права самостійно впродовж двох годин пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі на спростування даних протоколу про адміністративне правопорушення, про що йому неодноразово було наголошено поліцейським, однак таким правом не скористався, медичний висновок суду не надав.

Інші доводи, на які посилається заявник, зокрема те, що працівниками поліції не повідомлено його про причину зупинки транспортного засобу, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк