Справа №333/2132/22
Провадження №3/333/1419/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює слюсарем в АТ «Мотор-Січ», проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 28.05.2022 року, приблизно об 11 год. 20 хв., по вул. Привокзальній у м. Запоріжжі керував транспортним засобом «Hyundai i30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку: на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Alkotest Drager 6810» та у медичному закладі - Комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає. При цьому пояснив, що 28.05.2022 року він керував автомобілем «Hyundai i30» по вул. Привокзальній у м. Запоріжжі. Коли побачив позаду поліцейський патрульний автомобіль з червоними маячками, зупинився. Під час спілкування з ним, у працівників поліції виникли підозри, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Тому, поліцейський запропонував йому пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер». Він погодився, але вказаний пристрій везли дуже довго, хвилин 20-30. В результаті застосування «Драгеру» у нього було виявлено 0,38 %. При цьому, працівники здійснювали тестову пробу на «Драгері», яка була нульовою. У результаті тесту він засумнівався і коли поліцейські запропонували проїхати у медичний заклад повторно пройти огляд, він погодився.

У медичному закладі він двічі проходив огляд за допомогою спеціального пристрою «Драгер». Перший раз результат був 0,37%, а вдруге 0,33%. Сечу він не здавав, так як не зміг цього зробити фізіологічно. Зразки крові він не здавав, так як це йому і не пропонували.

Свою вину не визнає, так як є сумніви щодо правильності застосування спеціального пристрою «Драгер» та наявність певних порушень з боку працівників поліції під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, не співпадає час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, а також в направленні на огляд водія і висновку щодо результатів медичного огляду з часом, встановленим під час дослідження відеозапису з нагрудної камери у працівника поліції. Після проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, працівник поліції довго не міг виключити «Драгер».

У результатах «Драгера», який застосовували працівники поліції, зазначено про здійснення огляду при температурі +25С. Водночас, на відеозаписі видно, що усі учасники були одягнуті не на теплу погоду.

Крім того, з боку працівників поліції відчувалося упереджене ставлення до нього. Так, поліцейські радилися із лікарем, який проводив медичний огляд, надавали йому інформацію з приводу проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, працівники поліції по телефону надавали комусь інформацію з приводу результатів другого огляду на стан сп`яніння. Також, викликає певні сумніви той факт, що до медичного закладу, де проводився огляд вони доїхали за 10 хвилин, а на зворотній шлях їм знадобилося 1 годину. Це він може пояснити тим, що працівники поліції не бажали, щоб він самостійно упродовж двох годин з моменту його зупинки пройшов огляд на стан сп`яніння у незалежному медичному закладі.

Також, відсутня постійна відео фіксація на нагрудні камери працівників поліції. Він не заперечує, що керував транспортним засобом, але відсутні докази цього на відеозаписі. Поліцейські не пояснили йому причини зупинки його автомобіля, не запропонували допомогу захисника при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 до суду надав письмові заперечення у цій справі, в яких зазначається таке.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснювалося на підставі огляду, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мали цифровий показник більше 0,2 проміллє алкоголю в крові. У зв`язку з тим, що фактично досліджувався рівень алкоголю «у повітрі», що видихається, він наполіг та додатково був проведений огляд на стан сп`яніння в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, лікарем ОСОБА_2 , яким аналіз крові також не робився.

Будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, але лікар з невідомих йому причин надав висновок, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Під час складання протоколу та проходження медичного огляду на стан сп`яніння були відсутні свідки, які б підтверджували версії поліцейського, що складав протокол. Окремо пояснення свідків не відбирались.

Згідно п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Єдине, що означає цей пункт це те, що застосовуватися повинен технічний засіб, цифровий показник якого після проведення тесту більше ніж 0,2 проміле. Але ж знову в інструкції йдеться про показник 0,2 проміле алкоголю в крові, а фактично досліджується рівень алкоголю у повітрі, що видихається.

Віденська конвенція «Про дорожній рух», яка була ратифікована ще президією BP УРСР у 1968 році, точніше у Європейській угоді від 01.05.1971 року, якою була доповнена ця Віденська конвенція, а саме статтю 8, яка має назву «Водії», було доповнено пункт п`ятий текстом, який звучить у перекладі українською так: «У національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності iз національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря що видихається».

Отже, під час медичного огляду, він двічі проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних приладів, результати яких були різними: 0,38 та 0,30 проміле. Враховуючи вищевказані норми, він не вважає, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Суд не повинен приймати до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.05.2022 року № 2240, із якого не вбачається кількість алкоголю в крові, не зазначено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Таким чином, оскільки національним законодавством не передбачено максимального рівня вмісту алкоголю у крові та у повітрі, що видихається, тому суд повинен закрити справу за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки рівень алкоголю у повітрі, що видихається, був зафіксований на рівні нижчої за допустиму Віденською конвенцією норму.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вислухавши доводи останнього, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.9а Правил Дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п.9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.2-4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Аналогічна норма міститься і у Розділі III «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Незважаючи на не визнання вини у скоєнні адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №329550 від 28.05.2022 року, згідно яких встановлено дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та вираженого тремтіння пальців рук було проведено огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820», результат позитивний 0,38%, з результатом огляду ОСОБА_1 згоден;

- даними результату спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6810» № ARCD-0503 від 28.05.2022 року, згідно яких тест на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 є позитивним і складає 0,38%;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.05.2022 року (час направлення: 12 год. 00 хв.), згідно з якими підставою для проведення огляду став факт встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; млява мова, виражене тремтіння пальців рук;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 , складеного 28.05.2022 року лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2240 від 28.05.2022 року (час заповнення - 12 год. 30 хв., час огляду 12 год. 10 хв.), згідно яких лікар ОСОБА_2 виявив у ОСОБА_1 : поведінка обстежуваної особи напружена; мовна здатність змазаність мови; рухова сфера без грубих порушень; хода похитування; відомості про останнє вживання алкоголю - вживав напередодні спиртні напої; запах алкоголю присутній. Результати використання технічних засобів для визначення вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі: 28.05.2022 року 12 год. 10 хв. 0,36 проміле; 28.05.2022 року 12 год. 25 хв. 0,33 проміле. На підставі вказаних даних лікар надав заключний діагноз: алкогольне сп`яніння;

- даними відеозаписів у т.ч. з нагрудної камери поліцейського (відеофайли «ААБ 329550», «ААБ№329550»), дослідженими під час судового розгляду, з яких вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і у медичному закладі за допомогою спеціального технічного пристрою «Alkotest Drager», результати позитивні: 0,38 та 0,36 проміле.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо різниці часу на відеозаписах та у складених документах, суд звертає увагу на таке. Відповідно до відеозапису «ААБ 329550», який знімався на відеокамеру, встановлену у службовому автомобілі поліції, транспортний засіб ОСОБА_1 зупинили об 11 год. 21 хв., підійшли працівники поліції до автомобіля останнього відразу, тобто також об 11 год. 21 хв. Згідно відеозапису «ААБ№329550» , який знімався на нагрудну камеру поліцейського об 11 год. 21 хв. 08 сек. працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, млява мова і запах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до вказаного відеозапису огляд на стан сп`яніння працівником поліції проводився 28.05.2022 року об 11 год. 45 хв. , а відповідно до результатів тест об 11 год. 50 хв.

Отже, суддею дійсно встановлено, що є певна несуттєва різниця у часу, вказаному у результаті тесту технічного пристрою «Alkotest Drager» і часу, зазначеному на відеозаписі. Водночас, враховуючи суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незначну різницю між зазначеним часом, вважаю, що ця неточність не є такою, що порушила певні права та інтереси ОСОБА_1 і такою, що має вплинути на загальну оцінку доказів у даній справі.

Стосовно сумніву ОСОБА_1 щодо результату огляду на стан сп`яніння технічним пристроєм «Alkotest Drager», так як у ньому зазначено температуру повітря +25 С. Вважаю, що відсутні такі сумніви, так як ОСОБА_1 не надав суду будь-яких інших доказів, які б спростовували показання температури у той день. Крім того, з відеозапису вбачається, що майже усі працівники поліції одягнуті у футболки, що також свідчить про теплу погоду 28.05.2022 року.

Також, суд критично ставиться до твердження ОСОБА_1 про упередженість до нього з боку працівників поліції, так як з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводився на підставі нормативних актів, регламентуючих цей порядок.

Дійсно, відеозапис нагрудної камери працівника поліції є фрагментарним, водночас, ці фрагменти відеозаписів у сукупності з іншими матеріалами справи, які узгоджуються між собою, є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння ОСОБА_1 порушення п.2.9а ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами.

Щодо правомірності використання приладу «Drager Alcotest 6810», який використовувався під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає таке.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для газоаналізаторів - один рік.

У результаті приладу «Drager Alcotest 6810» зазначено, що останню повірку пристрій проходив 14.12.20221 року, тобто менше одного року до моменту його застосування у даному випадку.

Таким чином, поліцейським 28.05.2022 року правомірно застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» та його показники є допустимими і належними доказами.

ОСОБА_1 28.05.2022 року тричі проводили огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» з результатами: 0,38%, 0,36% та 0,33% .

Відповідно до «Віденської конвенції про дорожній рух» від 08.11.1968, яка ратифікована Україною у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря що видихається (0,25 проміле).

Показники стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 складають 0,38%, 0,36% та 0,33%, тобто перевищує той рівень, який передбачено «Віденською конвенцією», на яку у своїх запереченнях звертав увагу ОСОБА_1 .

Суддя критично ставиться до твердження ОСОБА_1 що працівники поліції допустили порушення, коли не залучили двох свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Законодавець чітко визначив участь свідків у процесі огляду на стан сп`яніння лише за відсутності технічної можливості. Вказана зміна до ст.266 КУпАП набула чинності 17.03.2021 року. Дійсно, на цей час відповідні зміни не внесені до Інструкції № 1452/735, але норми КУпАП мають вищу юридичну силу, ніж зазначений нормативний акт. Тому, враховуючи, що проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівники поліції фіксували за допомогою технічного засобу (нагрудної камери), тому вважаю, що жодних порушень з цього приводу з боку поліцейських допущено не було.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та непричетність до нього ОСОБА_1 , останнім суду не надано і не встановлено під час судового розгляду.

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є достатніми, допустимими та належними, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, а саме: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність фактів про притягнення його до адміністративної відповідальності у сфері безпеки руху, у т.ч. за ст.130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Згідно довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.03.2017 року, у зв`язку з цим, вважаю, що до останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до вимог п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод