Справа№464/5614/22
пр.№ 3/464/2455/22
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Теслюк Д.Ю., з участю законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №138627 від 11.11.2022 ОСОБА_2 11.11.2022 близько 10.20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , ображаючи її нецензурними словами та погрожуючи фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_2 не з`явився, на адресу суду скерував довідку командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 №284 від 06.08.2022, з якої вбачається, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», він прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації та з 07.06.2022 бере безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії у Харківській області.

Враховуючи наведене, вважаю за можливе розглядати дану справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_2 .

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_1 під час розгляду справи надала пояснення про те, що є матір`ю ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є її співмешканцем. Вказала, що донька постійно провокує конфлікти із ОСОБА_2 , зокрема і така ситуація відбулась 11.11.2022 близько 10.20 год. Вона була очевидцем цих подій, жодних неправомірних дій ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 не вчиняв.

Заслухавши пояснення законного представника неповнолітньої потерпілої, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.
Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Окрім цього, нормами Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» надано визначення поняття «домашнього насильства» як умисного систематичного фізичного, психологічного або економічного насильства по відношенню до нинішнього або колишнього чоловіка або іншого родича, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілого.
Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» надано поняття психологічного насильства, а саме це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Диспозицією статті 173-2 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_2 надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №620808 від 11.08.2022, заяву неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 від 11.11.2022, її письмові пояснення та терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №043660 від 11.11.2022.

Разом з тим, вищевказаним доказами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_2 11.11.2022 дій, спрямованих на психіку неповнолітньої потерпілої, шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими б навмисно бажав спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, та внаслідок яких могла б завдаватися або завдалася шкода психічному здоров`ю дитини.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не доводить вину останнього у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, відтак провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Теслюк Д.Ю.