Справа № 174/139/22
Провадження № 3/174/41/2022
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2022 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Ілюшик І.А., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,-

В С Т А Н О В И В:

Із матеріалів адміністративної справи видно, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, який одночасно надійшов до провадження Вільногірського міського суду Дніпропетровської області та ухвалою від 25.03.2022 року об`єднано справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зі справою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 020051 від 12.03.2022 рокуОСОБА_1 , 12.03.2022 року о 23.50 год. керував автомобілем VOLKSWAGEH POLO д.з. НОМЕР_1 по вул. Гагаріна, 6 в м. Вільногірську,Дніпропетровської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, запах спиртного з порожнини рота), на вимогу працівника поліції, відмовився пройти медичний огляду з застосуванням алкотестеру «Драгер» та відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоровя в присутності двох свідків, чим порушив вимоги 2.5 ПДР.

У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 722353 від 12.03.2022 рокуОСОБА_1 , 12.03.2022 року о 23.30 год. знаходився в публічному місці в стані алкогольного сп`яніння невиразна мова, почервоніння очей, хитка хода по вул. Гагаріна, 6 в м. Вільногірську,Дніпропетровської області висловлювався нецензурною лайкою на зауваження не реагував чим вчинив дрібне хуліганство, своїми діями порушив публічний порядок та спокій громадян

У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник просив закрити адміністративне провадження відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час складання протоколу поліцейським було грубо порушено процедуру складання останнього, зокрема, не здійснювалась відеофіксація, йому надали порожні бланки для підпису, пояснень він не надавав, медичний огляд за допомогою алкотестеру «Драгер» пройти не пропонували. Від управління транспортним засобом його не відсторонювали, водійське посвідчення не вилучали.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, визнав, викладені в протоколі обставини щодо нецензурної лайки в громадських місцях підтвердив, але зазначив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суддя, допитавши сідків, вивчивши письмові матеріали адміністративної справи за ст. 130 ч. КУпАП та письмові матеріали справи за ст. 173 КУпАП дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог п. 2.5 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного спяніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, регулюється також «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року; «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015; постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - надалі Порядок.

Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 3 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану спяніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто проведення огляду водія на визначення стану алкогольного спяніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, зокрема складання Акту огляду на стан спяніння передбачено лише за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, а у випадку відмови від огляду такий Акт не складається, тобто долучений до матеріалів адміністративної справи Акт є неналежним доказом по справі, оскільки його складено із порушенням вимог Порядку.

Матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування 12.03.2022 року автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі. У протоколі зазначено, що документи не вилучались.

До матеріалів адміністративної справи не долучений диск з матеріалами відеофіксації і на запит суду була надана відповідь, що запис не зберігся.

Слід зазначити, що положення ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачають, що в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен окремо, суду пояснили, що здійснювали патрулювання міста різом із співробітниками поліції під час комендантської години, 12.02.2022 року близько 23 год. 00 хвл. було зупинено автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , вони стверджують, що підписали порожні бланки, ОСОБА_1 п`яний не був і письмових пояснень щодо його відмови від проходження медичного огляду вони не надавали.

Після оголошення їх письмових пояснень, кожен окремо, вказали на те, що бланки з нібито їх поясненнями переплутані та містять не їх підписи, а також, що таких письмових пояснень вони не давали. Але підтвердили, що під час розмови зі співробітниками поліції в громадському місці була розмова на підвищених тонах, ОСОБА_1 висловлювався грубою нецензурною лайкою.

Вказані особи залучались в якості свідків співробітниками поліції під час складання протоколу, допитані в судовому засіданні за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є його родичами або зацікавленими у результатах розгляду справи особами, а тому суд приймає до уваги їх показі, які безпосередньо отримані в процесі судового розгляду.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів. Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що при розгляді справи, доказів, що стверджують факт скоєння ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не було встановлено, а за відсутності будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією та обєктивною стороною правопорушення за ст. 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 722353 від 12.03.2022 року, поясненнями ОСОБА_1 наданими під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що помякшує та обтяжують відповідальність за вчиненняОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не встановлено.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповіадльності, допитавши свідків, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що його вина у вчиненому правопорушенні доведена повністю, а тому із врахуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, характеру вчиненого правопорушення, ступеня його вини та інших обставин, відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції за ст. 173 КУпАП.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків та відповідальності перед суспільством.

Судові витрати Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 020051 від 12.03.2022 рокуводійське посвідчення у ОСОБА_1 не вилучалось, а тому відсутні підстави для вирішення судом питання про повернення водійського посвідчення.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 9, 51 ч. 1, 245, 247 п. 1, 264, 265, 284 ч. 1 п. 3, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушеня, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 51 (пятдесят одна) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. Ілюшик