КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3040/2022
Справа № 357/6711/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Семенюти Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенюти Руслана Анатолійовича на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2022 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

встановив:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з постановою суду, 25 липня 2022 року о 22 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 55, керував транспортним засобом «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та при проведенні відеофіксації, на що водій категорично відмовився. Правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Семенюта Р.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2022 року, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 постанову суду про те, що його визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, станом на 25 липня 2022 року не отримував. Про те, що постанова набрала законної сили йому також відомо не було. Крім того, посвідчення водія після листопада 2021 року перебувало у ОСОБА_1 в додатку «Дія» та відкривалось. 22 серпня 2022 року по справі №357/15520/21 було подано апеляційну скаргу на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року, яка на даний час перебуває на розгляді Київського апеляційного суду.

Таким чином, враховуючи той факт, що на момент винесення оскаржуваної постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2022 року про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, апелянтом була подана апеляційна скарга на постанову суду про визнання останнього винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і яка ще розглянута не була - можна дійти до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Крім того, звертає увагу суду, що з наданих поліцейським відеозаписів з нагрудних камер (які безпосередньо в судовому засіданні не переглядались) взагалі не вбачається, що 25 липня 2022 року о 22 год. 20 хв. саме ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 55 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції адвокат Семенюта Р.А. підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення адвоката Семенюти Р.А., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, правопорушення вчинив повторно протягом року - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050407 від 25.07.2022 року, ОСОБА_1 25 липня 2022 року о 22 годині 20 хвилин, рухаючись в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 55, керував транспортним засобом «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та при проведенні відеофіксації, на що водій категорично відмовився. Правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вказані обставини засвідчили в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїми підписами.

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - поліцейським взводу № 2 роти № 2 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП, капралом поліції Мельник А.О.

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчено його особистим підписом. Будь-яких пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не зазначив.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 або його захисником дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КупАП.

Відповідно до наявних в матеріалах справи пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.07.2022 року, що підписані ними особисто, зазначені особи були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, якому в їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій категорично відмовився.

Відповідно до довідки БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області та Бази даних МВС «Адмінпрактика», постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.

Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, що і стало підставою для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Після чого працівником поліції з`ясовано, що ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, що останній і підтвердив.

При цьому, працівником поліції ознайомлено ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, роз`яснено його права та обов`язки.

Жодних заперечень з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не висловлював.

Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всіх законних вимог щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - з переглянутого відеозапису виявлено не було.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), які свідчать про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з п.п 1, 6-7 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 6 та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря у закладі охорони здоров`я, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАПє необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенюти Р.А. залишено без задоволення. Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відеозаписів з нагрудних камер не вбачається, що 25 липня 2022 року о 22 год. 20 хв. саме ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 55 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, з`ясовування його позиції з приводу проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, його відмови від проходження такого огляду в присутності двох свідків та складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту керування ним транспортним засобом, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП також відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 .

Оскільки, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідальність ОСОБА_1 за складеним протоколом настає не за керування автомобілем у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, то доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними.

Разом з тим, ОСОБА_1 під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення відносно себе не був позбавлений можливості зазначити ньому ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, доводи правопорушника спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050407 від 25.07.2022 року, відеозаписом, направленням на огляд водія транспортного засобу, поясненнями свідків, довідкою БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області та Бази даних МВС «Адмінпрактика», постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, що є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП - за відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинене повторно протягом року.

Отже, наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а отже і факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2022 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенюти Р.А. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенюти Руслана Анатолійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук