Справа№713/2722/21
Провадження№3/718/75/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 року м.Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за ч.1ст. 130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до скерованого на адресу Кіцманського районного суду Чернівецької області 20.01.2022 року протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 182480 від 22.11.2021 року, 21.11.2021 о 23 : 30 в с. Нижні Станівці по вул. Центральній Чернівецького району Чернівецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault 9», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим. порушив п. 2.9А ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Маковійчук П.В. вказав на недоведеність факту керування його підзахисним транспортним засобом, а також на ряд процесуальних порушень, допущених при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , просив закрити провадження щодо нього.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом - водій.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись або перебував у рухомому стані.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №182480 від 22.11.2021, складеним працівником поліції о 02:20 годині, відносно ОСОБА_1 , останньому ставиться у провину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 21.11.2021 о 23:30 в с.Нижні Станівці, тобто порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху (а.с.1)

Так, згідно наявних письмових пояснень ОСОБА_1 , що надані в суді, останній транспортним засобом того вечора не керував. 21.11.2021 він разом з дружиною гостював у брата в с.Нижні Станівці, біля 23:00 вийшов з будинку покурити. Дружина повернулась до будинку, а він із братом сів в автомобіль поспілкуватись. В цей момент на місце прибув екіпаж патрульної поліції, одразу вказавши, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і треба пройти медичне обстеження. Він одразу на місці заперечив факт керування, адже автомобіль стояв в нерухомому стані, не був заведеним. Від огляду на стан сп`яніння на місці події він відмовився, так як відповідальності підлягають виключно водії, які керують транспортним засобом , перебуваючи в стані сп`яніння. В лікарні він також повідомляв поліцейським та лікареві, що обстеження на стан алкогольного сп`яніння є безпідставним та незаконним, так як він не є водієм транспортного засобу , однак його заперечення не взяли до уваги.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , що надані на місці події поліцейським, повністю співпадають із такими, що надані в суді, стосовно того, що 21.11.2021 він не керував транспортним засобом. (а.с.6)

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери, вбачається, що о 23:30 21.11.2021 відбувається розмова між ОСОБА_1 та поліцейськими біля автомобіля з приводу того, що у фарах автомобіля встановлені лампочки синього кольору, що заборонено. Під час розмови запідозрили, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 на місці одразу заперечує факт керування.

Суд звертає увагу, що наступний файл на диску - розмова між учасниками в медичному закладі , містить тільки звукозапис, а відеозапис події відсутній, що є порушенням ст. 266 КУпАП. Разом з тим, чутно, як ОСОБА_1 продовжує наполягати, що він не кермував того вечора транспортним засобом.

До того ж матеріали справи також не містять відомостей про зупинку транспортного засобу«SUBARU LEGACY» під керуванням ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

А всі сумніви суд тлумачить на користь особи згідно ст.62 Конституції України та вважає, що особа транспортним засобом не керувала.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Саме по собі перебування особи на місці в нетверезому стані не доводить факту керування транспортним засобом та не є доказом вчинення останнім адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він, як водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і був зупинений працівниками поліції в процесі руху за порушення ПДР.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

При таких обставинах, враховуючи те, що вина особи не була доведена належними доказами, та поза розумним сумнівом, таким чином провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №182480 від 21.11.2021 року щодо ОСОБА_1 - закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.І. Мінів