Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1862/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області А.А.Надопта, за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката О.М.Сливки, перекладача Е.І.Зелді, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративні матеріали, які надійшли з Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, угорець, не працюючий, одружений- на утриманні одна малолітня дитина,

за адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу, який надійшов з Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області 03.04.2022р., близько 18.40 години в с.Пийтерфолво по вул.Головній громадянин ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Кіа Піканто», р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширенні зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_3 , своєї вини у скоєнні даного адмінправопорушення не визнав, в обґрунтування своєї позиції вказав, що він по національності є угорець і українською мовою на достатньому рівні не володіє. Підтвердив, що він дійсно 03.04.2022р., близько 18.40 години в с.Пийтерфолво по вул.Головній керував автомобілем марки «Кіа Піканто», р.н. НОМЕР_1 , де його зупинили працівники поліції та склали на нього протокол, при цьому не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, не взяли до уваги, що він не володіє українською мовою, а відтак, на підставі вищенаведеного вважає, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просив провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адмінправопорушення.

Захисник, підтримавши позицію ОСОБА_1 , в суді додатково пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи та був складений із порушенням норм законодавства. Громадянин ОСОБА_2 , який не володіє українською мовою, був позбавлений права на захист, так як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення посадова особа не роз`яснила громадянину ОСОБА_2 його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. При складанні протоколу про вказане адміністративне правопорушення ОСОБА_2 просив про залучення перекладача угорської мови, так як не володіє українською мовою тому, що закінчував ЗОШ з угорською мовою навчання, однак йому було відмовлено і перекладач не залучався. Такж ОСОБА_2 є інвалідом із дитинства (вроджена хвороба екзостоз), тому у нього наявні ознаки у вигляді порушенні координації руху та порушення мови.

Враховуючи вище наведене, адвокат просив суд також закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Отже, заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251,252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій також повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015р., огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Суд, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши письмові докази та оглянувши відеозапис прийшов до наступного.

Згідно припису ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №238643 від 03.04.2022р. 03.04.2022р., близько 18.40 години в с.Пийтерфолво по вул.Головній громадянин ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Кіа Піканто», р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширенні зіниці очей, не реагують на світло, від проходження огляду на визначення стану алкогольного (наркотичного) сп`яніння, в установленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, які були очевидцями такої відмови, а відтак працівники поліції дійшли до переконання, що останій за таких обставин своїми діями порушив п.2.5 ПДР України.

Між тим, диспозиція ст.130 КУпАП, за якою працівники поліції кваліфікували дії ОСОБА_1 , передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, у відповідності з п.2.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції установлення стану алкогольного сп`яніння проводиться уповноваженими особами Державтоінспекції МВС на підставі огляду з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З матеріалів справи, зокрема, з відеозапису події, яка долучена до матеріалів справи, встановлено, що такий не можливо відтворити із-за технічних проблем, а відтак суд позбавлений можливості достовірно встановити, чи було на місці працівниками поліції запропоновано ОСОБА_4 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, або в стаціонарному приміщенні закладу охорони здоров`я.

Ці обставини підтвердив в судовому засіданні суду ОСОБА_5 , який вказав, що поліцейські при складанні протоколу взагалі йому не пропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я, а свій висновок про нібито його наркотичне сп`яніння зробили з візуального огляду.

Окрім того, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проте до протоколу щодо адмінправопрушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , не долучено такого акт огляду.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015р., огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ч.ч.4,5,6 розділу II Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів даної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Вимоги вищезазначеної інструкції щодо обов`язкової участі свідків при проведені огляду на стан сп`яніння водія узгоджується та доповнються вимогами ч.2 ст.266 КУпАП, згідно якої огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, суд в присутності учасників процесу оглянув в судовому засіданні долучений диск з матеріалами відеореєстратора, на якому ніби-то зафіксовано процес складання протоколу щодо ОСОБА_6 та факт відмови останього від проходження огляду, проте як встановлено, такий запис на диску відсутній.

В протоколі, зокрема, в графі- До протоколу додаються, зазначено лише, що до даного протоколу додаються матеріали протоколу №238643, однак, в протоколі взагалі не зазначено, що до нього додається ще й диск-ДВД із відеозаписом подій огляду ОСОБА_6 на предмет його сп`яніння.

Зокрема, на останій сторінці матеріалів справи прикріплено неналежно упакований конверт для диска ДВД без жодних написів, на конверті не зазначено відомості, про які події йдеться. Відсутня дата та підпис посадової особи поліції. А також відсутні дані про те, яким чином і в який спосіб, з якого першоносія відеозапису, його було перенесено на диск ДВД

На підставі наведеного, суд критично оцінює наданий доказав, оскільки до матеріалів адміністративної справи долучений диск з матеріалами відеореєстратора, однак на диску відсутній відеозапис події, а у протоколі номер технічного засобу взагалі не зазначено, що не дає підстав використати ці матеріали, як доказ.

Оцінюючи даний доказ суд зазначає, що в протоколі в порушення вимог закону взагалі не зазначено, що для фіксації події та обставин правопорушення здійснюється відеозапис, яким чином і в який спосіб, та на який пристрій.

Так, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015р., перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до правил, визначених п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться з безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Між тим, відповідно до положень частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не було залучено перекладача.

Так, в суді встановлено, що ОСОБА_2 по національності є угорець, він в достатній мірі не володіє українською мовою, про що поставив до відома працівників поліції та просив залучити перекладача і захисника, а відтак суд вважає, що останій був позбавлений права на захист, так як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення посадова особа не роз`яснила громадянину ОСОБА_2 його права, передбачені статтями 55,56,59,63 Конституції України та ст.268 КУпАП. При складанні протоколу про вказане адміністративне правопорушення ОСОБА_2 просив про залучення перекладача угорської мови, так як не володіє українською мовою тому, що закінчував ЗОШ з угорською мовою навчання, однак йому було відмовлено і перекладач не залучався.

Між тим, відповідно до Наказу МВС №1376 від 06.11.2015р. «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Окрім того, як встановлено у суді ОСОБА_2 є інвалідом із дитинства (вроджена хвороба екзостоз), що стверджено даними його Пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , тому у нього наявні ознаки у вигляді порушенні координації руху та порушення мови, що на переконання суду і вплинуло на відповідні дії працівників поліції.

З огляду на наведене протокол про адміністративне правопорушення є таким, що складений з порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, тому не виступає допустимим доказом.

На підставі наведеного суд, з урахуванням засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, критично оцінює та відхиляє протокол та диск ДВД як доказ вини останнього, оскільки викладені у ньому висновки не підтверджені іншими об`єктивними даними.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте посадова особа органів поліції не відсторонювала ОСОБА_6 від керування транспортного засобу, оскільки акту про відсторонення водія від управління т/з не надала.

Суд також критично оцінює наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .Понц, оскільки такі зазначені в протоколі, проте самі пояснення свідків в матеріалах справи відсутні.

Так, згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_6 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, суд визнає вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні.

Крім цього, згідно вимог ч.1 ст.265-2, ч.1 ст.266 КПК України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3 і 4 статті 130 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу поліції МВС України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан такого сп`яніння.

Проте ніяких даних про тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення ОСОБА_6 від керування транспортним засобом, тобто належне виконання цих вимог закону, як протокол про адміністративне правопорушення /а.с.1/, так і матеріали адміністративної справи - не містять.

Отже, ОСОБА_9 після складення зазначеного протоколу міг без будь-яких перешкод продовжити керувати транспортним засобом.

При цьому, суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість особи лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/оз від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130,247,266,294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку із відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32 КУпАП України. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяА. А. Надопта