Справа № 149/2777/22
Провадження № 33/801/1039/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В.,

за участі захисника: Матяша Д.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу захисника Матяша Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2022 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ :

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2022 року 12.10.2022 біля 12:00 год. ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме здійснював психологічний тиск та образливо чіплявся.

Крім того, 13.10.2022 по АДРЕСА_1 Брицький ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою та створював нестерпні умови для прожиття.

Крім того, 17.10.2022 о 07:00 год. по АДРЕСА_1 Брицький ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме виганяв з будинку, шарпав за верхній одяг, відібрав рюкзак.

Захисник Матяш Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив поновити пропущений строк на оскарження постанови, постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Підставами поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначив те, що у судове засідання ОСОБА_1 дійсно не з`явився, оскільки у зв`язку із несприятливою обстановкою всередині його сім`ї був вимушений на початку листопада поточного року виїхати до попереднього місця проживання, а саме у м.Харків.

Відповідно, копії постанови від 10 листопада 2022р. він не отримував (а.с. 43). Доручення Козятинського МЦ БВПД про надання безоплатної правової допомоги від 28 листопада 2022р. було надіслано на поштову скриньку захисника 30 листопада 2022р. Тоді ж захисник звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з клопотанням про надання для ознайомлення матеріалів адміністративної справи № 149/2777/22, однак ознайомитись із матеріалами справи зміг лише 05 грудня 2022 року у зв`язку із утрудненнями у функціонуванні суду, відключеннями електроенергії

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що ОСОБА_1 було безпідставно визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173- 2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, адже суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду, а тому така постанова - є незаконною, необґрунтованою, підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції не дотримано вимог ч.2 ст. 251 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції зіслався на те, що його вина підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, заявою та поясненнями потерпілої.

Однак, судом першої інстанції, не розкрито зміст вказаних доказів та вони неоцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, що свідчить про те, що судом не у повній мірі дотримані вимоги ст. 245 КУпАП.

У жодному з протоколів про адміністративне правопорушення не зазначені конкретні дії ОСОБА_1 , пов`язані з психологічним насильством з боку останнього по відношенню до дружини, які б, з урахуванням положень Закону України «Про попередження насильства в сім`ї та диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, утворювали об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 423790 від 17.10.2022 року долучено пояснення матері ОСОБА_1 Брицької ОСОБА_4 , яким суд першої інстанції не надав жодної оцінки.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не надсилав, а тому є можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність останнього.

Заслухавши пояснення захисника Матяша Д.Ю., який просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, задоволити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 289 КУпАП в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд прийняв рішення щодо ОСОБА_1 за його відсутності.

Доручення Козятинського МЦ БВПД про надання безоплатної правової допомоги від 28 листопада 2022р. видане для здійснення представницьких інтересів ОСОБА_1 для оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2022 року, яке було надіслано на поштову скриньку захисника 30 листопада 2022 р.

05.12.2022 року захисник Матяш Д.Ю. ознайомився з матераілами справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційну скарга подав 14.12.2022 року, тобто в десятиденний строк на апеляційне оскарження з дня отримання копії постанови суду.

За таких обставин, суд вважає, що наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисником Матяшом Д.О. доведено, тому наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді справи судом першої інстанції виконані.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП ґрунтується на доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Правовими приписами ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи ненастання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 626518 від 12.10.2022, згідно якого 12.10.2022 року близько 12-00 год. ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме здійснював психологічний тиск та образливо чіплявся;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.10.2022 року, згідно з якими, встановлено, що вона дійсно проживає по АДРЕСА_3 , спільно з нею на території її домогосподарства проживає її чоловік ОСОБА_1 , який чіпляється до неї нецензурними словами, забирає її речі, які не збирається повертати.

- заявою ОСОБА_2 начальнику Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 12.10.2022 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 626534 від 13.10.2022, згідно якого 13.10.2022 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою, створював нестерпні умови для проживання;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.10.2022 року, згідно яких ОСОБА_2 повідомила, що розлучаються з чоловіком ОСОБА_1 так як він створює нестерпні умови для проживання , погрожує фізичною розправою, не дає користуватися спільними коштами, постійно контролює куди б вона не йшла, вказані дії вплинули на її психічне здоровя;.

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 423790 від 17.10.2022, згідно якого 17.10.2022 року в АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 не випускав з будинку, забрав рюкзак, шарпав за верхній одяг свою дружину ОСОБА_2 , чим вчинив насильство у сім`ї психологічного характеру;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.10.2022 року, згідно яких 17.10.2022 року о 07-00 год. ОСОБА_1 не випускав її з будинку, забрав рюкзак, через те, що вона мала їхати у м.Хмільник;

Вказані докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, узгоджуються між собою та є достатніми для відповідного висновку, жодних сумнівів щодо достовірності та допустимості доказів не викликають, та спростовують доводи захисника Матяша Д.Ю. про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Апеляційний суд враховує письмові пояснення надані ОСОБА_2 , які є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та підтверджуються доказами у справі.

Пояснення матері ОСОБА_6 Брицької ОСОБА_4 на які посилається захисник не спростовують висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 .

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 423790 від 17.10.2022; серії ВАВ № 626534 від 13.10.2022; серії ВАВ № 626518 від 12.10.2022; протоколом про адміністративне затримання серії АА № 140822 відповідають вимогам ст.256 КУпАП, містять виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладенні на нього стягнення дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, вони не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Світлана Мішеніна