КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/7482/2022 Головуючий у І інстанції - Павленко О.О.
апеляційне провадження №33/824/3814/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності захисника Сіренка Максима Юрійовича, переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає

за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 червня 2022 року серії ААД №243473, цього ж дня 19 червня 2022 року о 23 годині 15 хвилин у м. Києві по пр-ту. Г. Гонгадзе, 5Б, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E350», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, проба позитивна 1,72%о, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погодившись з вказаною постановою, Сіренко М.Ю. , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2022 року скасувати та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 після проходження огляду на приладі Drager не погодився із результатами огляду на стан сп`яніння та не підписав акт огляду на стан сп`яніння.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 після його незгоди із результатами огляду до медичного закладу не доставлявся, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Як пояснив ОСОБА_1 , його огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений працівниками поліції на місці його стоянки.

Під час проведення огляду на місці, свідків не було, відео зйомка не проводилася.

Працівниками поліції в його присутності не розпаковувалася мундштук-трубка, калібрування алкотестера не проводилося.

Звертає увагу також і на те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Звертає увагу і на те, що наявний у матеріалах справи чек драгер-пристрою містить інформацію про те, що калібрування в останній раз проводилося 09 вересня 2021 року, що ставить під сумнів достовірність його результатів вимірювань, у зв`язку з чим захисник вважає даний чек неналежним та недопустимим доказом.

Апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2022 року, посилаючись на те, що будь-яких повісток про виклик до суду ОСОБА_1 не отримував, при ознайомленні зі справою 10 листопада 2022 року захисником було встановлено, що в матеріалах справи відповідні повістки відсутні, справу було розглянуто у його відсутність.

10 листопада 2022 року захисником Сіренком М.Ю. було ознайомлено з матеріалами справи, встановлено факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зі слів помічника судді, постанова у матеріалах справи була відсутня, отримати постанову не вдалося, так як її фізично не існувало.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити Сіренку М.Ю. , який діє в інтересах ОСОБА_1 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

В судовому засіданні Сіренко М.Ю. , який діє в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №243473 від 19 червня 2022 року, складеним уповноваженою особою управління патрульної поліції, з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень; роздруківкою результату алкотестеру «Драгер» Alcotest 7510, тест №472; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом поліцейського взводу №2 роти 4 батальйону 4 полку №1 УПП у м. Києві ДПП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами ОСОБА_1 , який заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду.

Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Апеляційний суд також враховує те, що в своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Клопотання Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Сіренку Максиму Юрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько