Справа № 161/7592/22
Провадження № 3/161/2586/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утримання двох неповнолітніх дітей, до адміністративно відповідальності протягом року за вчинення однорідного правопорушення не притягався, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.06.2022 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073384 від 12.06.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , 12.06.2022 року о 20:20, в с. Жидичин Ківерцівського р-ну по вул. Героїв УПА, керував транспортним засобом RENAULT Megane, н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено обмеження у праві керування транспортними засобами постановою ДВС від 22.02.2018 року.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав та пояснив суду, що жодних виконавчих проваджень, в яких він є боржником та в рамках яких у нього існував би борг немає. Вважає, що складення відносно нього матеріалів за ч. 3 ст. 126 КУпАП є неправомірним.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зі змісту ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» слідує, що однією із підстав для встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами є постанова державного (приватного) виконавця, яка може бути винесеною за умови наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Разом з тим, органом, який склав адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, не надано жодних доказів існування постанови державного виконавця органу ДВС, якою би останньому було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зокрема, долучені до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Натомість, як вбачається із постанови головного державного виконавця Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) Левчук І.О. від 19.08.2021 року, відносно ОСОБА_1 у ВП № 46033579 про стягнення з нього аліментів було скасовано усі заходи примусового виконання.

Тобто, станом на 12.06.2022 року тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами щодо ОСОБА_1 було скасованим.

Відтак, будь-які докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого за ч. 3 ст. 126 КУпАП правопорушення, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, ст. 126, ст. ст. 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська