ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1262/22

Провадження № 3/936/754/2022

21.12.2022 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив :

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А 7391 № 34, складеного 15.12.2022 р., 10.12.2022 р., стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на виконанні бойового завдання в АДРЕСА_3 , близько 21.00 год., був виявлений в розташуванні підрозділу військової частини з ознаками алкогольного спянінння, - характерний запах алкоголю з порожнини рота. З метою визначення стану алкогольного сп`яніння його було направлено до КНП «Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради». За результатом проведеного дослідження було складено Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з використанням технічних засобів від 10.12.2022 №303, яким підтверджено перебування солдата ОСОБА_1 в стані алкогольного сп 'яніння та зафіксовано вміст етилового спирту у видихуваному повітрі в розмірі 2,052%. Таким чином, що солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, під час виконання обов 'язків військової служби перебував у нетверезому стані, в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину за вказаних у протоколі обставин не визнав та пояснив, що він не перебував у стані алкогольного спяніння під час виконання обов 'язків військової служби. Зокрема, додав таке пояснення, що під час його огляду у Воловецькій ЦЛ на стан алкогольного сп`яніння, останній продував перший раз прилад «U8600», результат тестування не показав результату вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, тому йому запропонували вдруге продувати зазначений прилад, результат якого показав 2,052% проміле. Таким чином, вважає, що результати першого та другого продування зазначеного приладу є суперечними та містять значні розбіжності. Крім того, зазначив, що під час складання протоколу про військове адміністративне правопорушення відносно нього, не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу та не був на його вимогу запрошений захисник, внаслідок чого відбулося порушення його права на захист.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, приходжу до такого висновку.
Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А7391 № 34, складеного 15.12.2022 року, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, за те що він 10.12.2022 року перебуваючи на виконанні бойового завдання в АДРЕСА_3 був виявлений близько 21.00 год. в розташуванні підрозділу військової частини з ознаками алкогольного спяніння, тобто будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, під час виконання обов 'язків військової служби перебував у нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу, у тому числі передбачено порядок його складання, зокрема ч.ч. 2, 3, 4 цієї статті передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 239 затверджено Інструкцію зареєстровану в Міністерстві юстиції України 14.12.2021 за № 1622/37244 з оформлення протоколів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено механізм складання та направлення органам, уповноваженим розглядати справи про адмінправопорушення, протоколів та доданих матеріалів за порушення передбачені главою 13-Б «Військові адміністративні правопорушення» Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пп. 1 п.1 ІІ Інструкції передбачено, що протокол про військове адміністративне правопорушення за порушення, передбачені статтями 172-10-172-20 КУпАП, складається командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ним командиром підрозділу (далі - уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб.

Також, відповідно до пп. 1 п.5 ІІ Інструкції, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, уповноваженою посадовою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюється її права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено під час розгляду справи, в порушення вищезазначених норм КУпАП та положень Інструкції особі, яка згідно протоколу притягується до адміністративної відповідальності взагалі не було роз`яснено прав передбачених положенням ст. 268 КУпАП, що порушило гарантоване право особи на захист, на ознайомлення з матеріалами справи, право заявляти клопотання, подавати докази, тощо. А саме, відповідно до цього протоколу у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких солдата ОСОБА_1 не було ознайомлено, що підтверджується відсутністю його особистого підпису.

Статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».

Таким чином, встановлено, що при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 не було роз`яснено його права і обов`язки, що в свою чергу свідчить на невиконання особою, яка склала такий протокол, вимог ч.4 ст.256 КУпАП, та має наслідком порушення права на захист.

Окрім того, відповідно до пп.3 п. 1 розділу ІІ Інструкції, уповноважена посадова особа складає протокол не пізніше 24 годин з моменту виявлення військовослужбовця (військовозобов`язаного), що вчинив військове адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається військовослужбовцю (військовозобов`язаному), який притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з наявних матеріалів протокол про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 15.12.2022 р., тоді як, виходячи зі змісту самого протоколу датою вчинення правопорушення зазначено 10.12.2022 року. Про причини складення протоколу не у строк, встановлений пп.3 п. 1 розділу ІІ вищевказаної Інструкції сам протокол, приєднані до нього документи відомостей не містять.

При цьому, наявний в матеріалах справи акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакції № 303 від 10.12.2022 р. містить істотні недоліки: в пункті 18 відсутнє зазначення: часу обстеження, номера спеціального технічного засобу, дата його останньої повірки. Через двадцять хвилин після первинного огляду не проведено обов`язкового повторного огляду; у пункті 25 відсутній заключний діагноз за результатами огляду та відсутній підпис лікаря, а відтак результати огляду не можуть бути прийняті судом.

Крім того, висновок КНП "Воловецька районна лікарня" (який складений на підставі саме вищезазначеного акту медичного огляду ) щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 303 від 10.12.2022 р. не містить печатки лікаря у графі "М.П.", тобто складений із порушенням та не може вважатись належним доказом.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом поза розумним сумнівом, зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. У справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З врахуванням положень ст.ст.251, 252 КУпАП, у зв`язку з вищевикладеним, протокол про військове адміністративне правопорушення та інші матеріали не є достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, ст.283, ст.284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Пелих О.О.