Провадження № 3/761/7841/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Кваша А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Міністерства Оборони України, військова частина НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце служби В/Ч НОМЕР_2 ,

за ч.4 ст. 172-11 КУпАП

ВСТАНОВИЛА

Згідно із протоколу про військове адміністративне правопорушення від 26.10.2022 вбачається, що 13.09.2022 року був відсутній без поважних причин начальник речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 . В ході проведення службового розслідування було встановлено, що 13.09.2022 року та 14.09.2022 року був відсутній без поважних причин начальник речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 . Своїми діями, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП не визнав, суду пояснив, що на той момент мав погане самопочуття на підтвердження чого долучив відповідні медичні документи. Стверджував, що заступника начальника з логістики в/ч НОМЕР_1 в телефонному режимі було повідомлено про погане самопочуття ОСОБА_1 . Водночас повідомив, що відповідно до припису в/ч НОМЕР_1 старшому лейтененту ОСОБА_1 запропоновано вибути 29.10.2022 у військову частину НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 №302 від 28.10.2022 на підтвердження чого було надано відповідні відомості.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, заслухавши думку особи, що притягується до адміністративного правопорушення, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення та відомості, які у ньому мають бути зазначеними.

Згідно вимог ст. 280 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ч. 4 ст.172-11 КУпАП передбачена відповідальність за діяння передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно із ч. 1 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Частиною 3 статті 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.10.2022 вбачається, що 13.09.2022 року та 14.09.2022 року був відсутній без поважних причин начальник речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 .

Крім того відповідно до припису в/ч НОМЕР_1 старшому лейтененту ОСОБА_1 запропоновано вибути 29.10.2022 у військову частину НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 №302 від 28.10.2022.

Водночас, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 мав погане самопочуття на підтвердження чого долучив відповідні медичні документи та зазначив, що заступника начальника з логістики в/ч НОМЕР_1 в телефонному режимі було повідомлено про погане самопочуття ОСОБА_1 , що у свою чергу свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Згідно вимог ст. 62 Конституції України та передбаченій у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 172-11, 245, 247, 251, 252, 283, 284, КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Антоніна КВАША