ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2864/22Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П.
Провадження № 33/817/306/22 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

за участю захисника Черніцького І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Черніцького І.Р. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.

Згідно з постановою суду, 14 лютого 2022 року о 02 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. 15 Квітня, 1а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz GL350», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alсotest 7510 OIМL ARLM-0400 (повірка чинна до 27 вересня 2022 року) та від проходження такого огляду в медичному закладі, водій відмовився.

В апеляційній скарзі адвокат Черніцький І.Р. просить постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити у звязку з відсутністю у діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Мотивує скаргу тим, що судом першої інстанції належним чином не досліджено докази вини ОСОБА_1 оскільки всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 9.11.2015 року поліцейськими не було озвучено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння наявні у ОСОБА_1 , а тому вимога про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на його думку, була безпідставною.

Крім того, зазначає що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського продув у технічний прилад , однак, останній не зафіксував його показника , який становив 0 проміллє, що є порушенням ст.266 КУпАП, а тому підстав для проходження огляду в закладі охорони здоровя не було.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі його для керування іншій особі, що також свідчить на користь його довірителя, оскільки допуск до керування автомобілем особи, щодо якої є підстави вважати що вона перебуває в стані алкогольного спяніння суперечить вимогам чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав подану скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції обгрунтовував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2022 року серії ААБ №258369 відносно ОСОБА_1 за ознаками адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з яким 14 лютого 2022 року о 02 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. 15 Квітня, 1а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz GL350», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alсotest 7510 OIМL ARLM-0400 (повірка чинна до 27 вересня 2022 року) та від проходження такого огляду в медичному закладі, водій відмовився ;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП Тернопільський ОМЦСНЗ ТОР від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 ;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5314855 від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- рапорті командира взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Гулевського О. від 14 лютого 2022 року ;

- диску з відеофіксацією вчиненого правопорушення.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

ЄСПЛ у своїх рішеннях прирівнює адміністративні правопорушення за своїм характором до кримінальних (справи "Лучанінова проти України", "Надточій проти України"), тому на них розповсюджуються вимоги кримінального та кримінального процесуального законодавства України.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" від 20.09.2009р. ЄСПЛ розглянув ситуацію коли національний суд при розгляді справи про адміністративні правопорушенння без участі сторони обвинуваченння, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів сторони обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до адміністративної відповідальності, уточнивши у судовому засіданні фабулу правопорушенння, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце у протоколі про адміністративне праворушенння. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинуваченння та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушенння ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатись від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатись від обвинуваченння, яке, по суті, судом підтримується).

У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та постанові не вказано від проходження якого саме огляду (алкогольного, наркотичного чи іншого) водій відмовився. Статтею 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 9.11.2015 року, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, чи іншого спяніння або перебування ід впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведенння такого огляду, затвердженою постанововю КМУ від 17.12.2008 року № 1103, процедура огляду водія на стан алкогольного та наркотичного спяніння відрізняється, зокрема, водій у випадку підозри на факт вживання наркотичних засобів одразу направляється для проходження огляду у заклад охорони здоровя, а у випадку підозри щодо перебування у стані алкогольного спяніння такому водію поліцейським пропонується пройти огляд на вживання алкоголю на допомогою технічного приладу, а у випадку його відмови або незгоди з результатами огляду такий водій направляється для проходження огляду в заклад охорони здоровя.

Незазначення в стані спяніння перебував водій позбавляє суд перевірити правильність процедури огляду. Оскільки в протоколі про вчинення адміністративного праворушення та постанові суду не вказано від огляду на стан якого спяніння( алкогольного, наркотичного чи іншого) водій відмовився суд не можею перевірити правильність дотримання поліцейськими процедури проведення огляду, що згідно з диспозицією ст.130 КУпАП (відповідно до встановленого порядку огляду) є обовязковим та у випадку порушення якої такий огляд визнається недійсним.

Отже, вважаю що викладена судом фабула адмінправопопорушення не відображає суть адмінправопорушення згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП та доповнивши її зміст суд апеляційної інстанції повинен буде перебрати на себе функцію сторони обвинувачення, що суворо заборонено нормами законодавства.

За наведеного викладення обєктивної сторони адмінправопорушення ОСОБА_1 не розуміє суті обвинувачення , а тому має місце порушення його права на захист, оскільки він не знає від якого обвинувачення йому захищатись.

Частина 1 ст. 7 КУпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено, а тому справа щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з чим постанову суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу захисника задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Черніцького І.Р. задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя