Справа № 587/531/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2022 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю захисника Молібог Ю. М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061315 від 23.04.2022 вбачається, що ОСОБА_1 23.04.2022 о 15-05 в Сумській області на автодорозі Н-07 керував автомобілем Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та при огляді на стан сп`яніння із застосуванням алкотестеру Драгер 0214 результат склав 1,36 проміле, тест № 6.37, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважаю, що справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061315 від 23.04.2022 ОСОБА_1 23.04.2022 о 15-05 в Сумській області Н-07 керував автомобілем Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та при огляді на стан сп`яніння із застосуванням алкотестеру Драгер 0214 результат склав 1,36 проміле, тест № 6.37, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.
З дослідженого судом відеозапису вбачається, що він починається о 15:15:23-2022/0423. Біля блокпосту стоїть автомобіль з відкритими дверима, біля автомобілю стоять 4 особи і п`ята знімає на бодікамеру. Тривалість відеозапису 13 хвилин. Проте, із відео не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Про це навіть не йде мова в розмові. Оскільки біля автомобіля стояли і інші особи, то нічого не заважало поліцейським отримати пояснення від свідків з приводу того, то саме керував автомобілем. Крім того, автомобіль був зупинений не на вимогу військових, поліцейських або під час проїзду блокпосту. З відеозапису видно, що автомобіль знаходиться за територією блокпосту, до знаку обмеження швидкості 5 км, який зазвичай встановлюється біля блокпосту. На відеозапису не видно, щоб автомобілем керував ОСОБА_1 .
З письмових пояснень ОСОБА_5 ( на даний час перебуває в зоні активних бойових дій) вбачається, що разом з ОСОБА_6 він проходить військову службу в одній військовій частині. 23 квітня 2022 року на автомобілі ОСОБА_1 вони повертались в місто Суми. Він ( ОСОБА_3 ) перебував за кермом, так як після виконання бойового завдання ОСОБА_7 разом із побратимами вжили алкогольні напої. Близько 14 годин вони під`їхали на блокпосту, де зустріли своїх знайомих та з якими почали спілкувались. Десь через 30-40 хвилин підійшли працівники поліції та запропонували ОСОБА_8 пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_3 пояснив, що при проходженні огляду він особисто присутній не був. Через 15 хвилин після проходження ОСОБА_1 огляду він підійшов до нього аби їхати додому, на що ОСОБА_7 повідомив, що потрібно почекати доки допишуть протокол та що викликали керівництво військової частини па місце. Згодом виявилося, що відносно ОСОБА_1 склали протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Вони одразу ж повідомили поліцейських, що зазначене в протоколі не відповідає дійсності, на що їм відповіли, що всі свої аргументи вони можуть надати в суді.
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Факт керування транспортним засобом, як і стан алкогольного сп`яніння водія під час керування транспортним засобом, повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами.
Відповідно до ст. ст. 251,252,280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Як передбачено ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, за відсутності доказів керування водієм транспортним засобом, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння суду не надано, досліджений відеозапис про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не дає можливості прийти до висновку про керування транспортним засобом останнім, досліджені судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У відповідності з положеннями ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи із вищезазначеного, слід прийти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за необхідне у відповідності з ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.130 ч.1, ст.247 п. 1 , п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.А.Степаненко