Справа № 147/108/22
Провадження № 3/147/73/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Тростянецького районного суду Вінницької області з Відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №463055 від 15.01.2022 зазначено, що 15.01.2022 року о 16.30 год. в с. Торканівка по вул.Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Тест №2445, показник 2,10 % проміле.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинення даного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 15.01.2022 р. близько 16.00 год. він повернувся з полювання, на якому був разом з собаками. Собаки пішли по сліду лиса і не повернулися додому. ОСОБА_1 разом з сином вирішили поїхати їх пошукати. Вони взяли з собою мисливську зброю, оскільки собаки ідуть на вистріл. Їхавши на поле, стали в центрі села щоб запитати чи люди не бачили собак. Там зустріли ОСОБА_2 , з яким у нього були нехороші відносили. Між ними виник конфлікт і ОСОБА_2 викликав поліцію. Зазначив, що за кермом знаходився син ОСОБА_1 , так як останній був в стані алкогольного сп`яніння та за кермо не сідав.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 15.01.2022 р. його батько ОСОБА_1 прийшов додому після полювання та загубив собак. Вони поїхали їх шукати. ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля ВАЗ 211540 і вони поїхали до центру села, щоб запитати людей чи вони їх не бачили. Потім батько побачив ОСОБА_2 і почав сваритися з ним, в результаті чого останній викликав поліцію. Так як техпаспорт на автомобіль був дома, ОСОБА_3 пішов по нього додому, оскільки почув, що мають викликати поліцію.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що 15.01.2022 р. близько чотирьох годин дня, в центрі села Торканівка він побачив ОСОБА_1 , який поводив себе агресивно та лаявся нецензурними словами, коли він зробив йому зауваження. Коли ОСОБА_2 підійшов до автомобіля ОСОБА_1 , який стояв на узбіччі, на задньому сидінні була мисливська зброя. Оцінивши ситуацію, свідок викликав поліцію. По приїзді працівники поліції вилучили у ОСОБА_1 зброю і запропонували пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння, який показав позитивний результат

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що 15.01.2022 р. до нього зателефонував житель села Торканівка, щоб він приїхав допомогти заспокоїти ОСОБА_1 , тому що останній себе неадекватно поводив. Приїхавши на місце, він побачив конфлікт між ним та ОСОБА_5 , який викликав поліцію. Працівники поліції склали протокол. Хто був за кермом автомобіля ОСОБА_4 не бачив.

Інспектор СРПП ВП №2 Гайсинського РУП Гриняк В.В. в судовому засіданні повідомив, що 15.01.2022 р. біля 16.44 год. на спецлінію 102 надійшло повідомлення, що в селі Торканівка громадянин ОСОБА_1 був зупинений місцевими жителями, так як керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та мав при собі рушницю. По приїзду на місці виклику було встановлено, що дійсно ОСОБА_1 , 1979 р.н. перебував у стані алкогольного сп`яніння та мав при собі рушницю. Із показів свідків, які надали письмові пояснення, ОСОБА_1 їздив на своєму автомобілі марки ВАЗ 211540 по селі в стані алкогольного сп`яніння та на зауваження жителів не реагував, через що і був ними затриманий.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків та інспектора СРПП ВП №2 Гайсинського РУП, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачею керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за №1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008р.№1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків або ж із застосуванням засобів відеозапису, і у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, - лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 15.01.2022 року о 16.30 год. в с. Торканівка по вул.Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Тест №2445, показник 2,10 % проміле.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що «вимагає обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП до матеріалів справи долучено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №463055 від 15.01.2022 р., висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 15.01.2022 р., тест 2445, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відеозапис.

Водночас, при дослідженні матеріалів справи встановлено, що письмові пояснення свідків, які додано до протоколу серії ДПР18 №463055 від 15.01.2022 частково не узгоджуються з поясненнями тих же самих свідків, які надані в судовому засіданні. Зокрема, останні повідомили, що їм не відомо хто був за кермом автомобіля марки ВАЗ 211540, хоча не заперечують, що ОСОБА_1 був стані алкогольного сп`яніння та поводив себе неадекватно.

Окрім того, при перегляді відеозапису встановлено, що на ньому не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Даний відеозапис не є безперервним, оскільки не містить логічного початку та завершення події, відсутня дата і час зйомки події. Із дослідженого відеозапису неможливо ідентифікувати місце його проведення.

Також, у протоколі серії ДПР18 №463055 від 15.01.2022 відсутні відомості про те, що правопорушення було зафіксовано на бодікамеру.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу, що об`єктивними доказами у встановленому законом порядку може бути отримання показань від свідків або відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення, а саме огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, і у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, - лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, до матеріалів справи не долучено відеозапис на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що прямо визначено вимогами ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних» від 24.11.2015 № 14/1, де чітко регламентується, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, а також вказується коли поліцейський повинен її обов`язково вмикати.

Тобто, суду не надано жодних доказів, які б підтверджували факт керування саме ОСОБА_1 15.01.2022 р. в селі Торканівка автомобілем ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Перебування біля чи в транспортному засобі не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо інших доказів, то ОСОБА_1 не заперечує, що того дня він вживав алкогольні напої, однак транспортним засобом керував його син ОСОБА_3 , який в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, тому наданий інспектором поліції тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння, який було зроблено за допомогою приладу Драгер, суд оцінює критично.

Будь-яких інших доказів, які підтверджували дотримання поліцейським процедури огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що передбачена ст. 266 КУпАП суду не надано.

З огляду на вищевикладене, у матеріалах справи відсутні об`єктивні, належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до правової позицій, викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 536/1703/17, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, при дослідженні судом доказів встановлено, інспектор СРПП Відділення поліції №2 Гриняк В.В. не довів факту керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 211540 15.01.2022 р. в с. Торканівка.

Тобто, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.А. Натальчук