Справа № 289/964/22
Номер провадження 3/289/729/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2022 о 00.00 год. по вул. Велика Житомирська в м. Радомишль Житомирської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Suzuki 22» без номерного знака, у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу Drager Alcotest №6820, результат тесту 1,83 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України.

21.06.2022 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на протокол про адмністративне правопорушення, в яких він зазначив, що даний протокол складено з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП. З приводу порушення вказав, що 12.06.2022 близько 00.00 год. вимушено вів в руках технічно несправний мопед марки «Suzuki» по краю проїздної частини автомобільної дороги по вул. Велика Житомирська в м. Радомишль, оскільки була зіпсована гумова шина переднього колеса мопеда. Рухаючись таким чином ОСОБА_1 дуже фізично виснажився та відчував сильну спрагу для чого вирішив трохи перепочити, а для вгамування спраги випити наявне пиво, оскільки води не було та саме в цей час під`їхали поліцейські, які почали звинувачувати ОСОБА_1 в порушенні низки вимог ПДР України. Поліцейськими не було вжито жодних дій щодо надання ОСОБА_1 можливості реалізувати право на отримання правової допомоги.

Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», поліцейський відібрав останній та мав безпосередній доступ до мундштука приладу, а тому, як зацікавлена особа, міг вплинути на результати огляду. ОСОБА_1 не згоден з результатами огляду, а акт огляду та роздруківка результатів приладу «Драгер» були підписані ним лише на неодноразові вимоги поліцейських. DVD-диск не може бути належним та допустимим доказом, так як в протоколі не зазначено, яким технічним засобом здійснювалася фіксація. До того ж, ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження у вказаній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у скоєнні зазначеного правопорушення категорично не визнав та пояснив суду, що 11.06.2022 у вечірній час, а саме о 20.00 год., коли він перебував на ставку йому зателефонував невідомий та запропонував продати мопед, у зв`язку з чим ОСОБА_1 зі своїм товаришем пішли на СТО, що розташоване в м. Радомишлі в районі «меліорації», звідки в руках вели вказаний мопед з товаришем до вул. Велика Житомирська, 20. Однак, були зупинені працівниками поліції, які висловили свої претензії, що ОСОБА_1 керував мопедом під час комендантської години та без мотошолома. Окрім того, в суді ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно того дня перебував в стані сп`яніння, оскільки до цього випив пляшку пива, однак був дуже здивований, коли за результатом огляду в його організмі було виявлено 1,83 проміле алкоголю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №198981 від 12.06.2022, в якому зафіксовані вищевикладені обставини (а.с.2). Від підпису в протоколі та від отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, при цьому, будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол чи дії працівників поліції, в протоколі не зазначив. При цьому, також слід враховувати, що у справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; чеком тесту № 63 приладу Drager Alcotest 6820 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких проба огляду на стан сп`яніння позитивна та становить 1,83 проміле, з підписом ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду (а.с.3); відеозаписами із нагрудної камери працівника поліції, з яких вбачається, що: ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу та пояснює поліціянту, що їде зі ставу, надалі працівник поліції відсторонює ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки виявляє у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не заперечує факт вживання алкогольних напоїв, а саме пива (файл 0000000__0008, час 00:10:12), поліцейський пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився та на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» пройшов огляд на стан сп`яніння, результат огляду 1,83 проміле, не заперечивши як результатів огляду, так і самої процедури огляду (а.с.11).

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він разом з товаришем вів мопед в руках суд вважає неспроможними, оскільки спростовуються дослідженими відеозаписами, на якому був відсутній товариш ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 клопотання про виклик свідків, витребування інших доказів не заявляв.

Не вбачає суд порушення права на захист ОСОБА_1 при складенні щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення, оскільки з моменту зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 активних дій з метою скористатися правом на правову допомогу, тобто запросити, зателефонувати адвокату не вчиняв.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами ОСОБА_1 викладеними у запереченнях, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 про те, що відеозапис є недопустимим доказом, так як не зазначено яким приладом здійснювалася відеофіксація, суд звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст. 31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за №28/32999.

Суд вважає відеозапис відповідним п. 5 розділу ІІ вказаної Інструкції, зокрема відеозапис є чітким, послідовним, фактично повно відтворює весь перебіг подій, всіх відповідних учасників цих подій, як і їх дії. Підстав стверджувати, що цей доказ є недопустимим доказом у справі, судом не встановлено.

Таким чином, суд, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Ruiz Torija проти Іспанії» суд зазначив, що метою мотивування є показати сторонам, що їх почули і, таким чином, це сприятиме тому, щоб вони погодились із рішенням. Водночас це зобов`язує суддю обґрунтовувати свої міркування об`єктивними аргументами і дотримуватись прав сторони захисту. Проте, обсяг обов`язку мотивування може змінюватися залежно від характеру рішення і має аналізуватись у світлі обставин справи.

Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання («Van de Hurk проти Нідерландів» §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені («Boldea проти Румунії» §30).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до довідки працівника ЖРУП ГУНП в Житомирській області в Житомирській області, ОСОБА_1 має посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, тому суд дійшов висновку, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення, яке згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Штраф належить стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя О. О. Кириленко

Постанова набирає законної сили "__"_______ 2022

Строк пред`явлення до виконання "__ "_______ 2022