Справа № 715/1676/22
Провадження № 3/715/973/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2022 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Цуркан В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Чернівецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , начальника другого відділу Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №14 від 30 червня 2022 року, ОСОБА_1 , будучи начальника другого відділу Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який буду службовою особою, тобто військовим начальником, - господарських обов`язків, всупереч вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4, 30, 59 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обв`язок та військову службу», ст.23 Закону України «Про мобілізаційну роботу та мобілізацію», наказу начальника Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 07.10.2021 №38/1, 05.08.2022 року в умовах особливого періоду, належним чином не виконав службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, не вжив вичерпних заходів щодо виконання службових обов`язків, маючи реальну можливість виконати їх належним чином, а саме, не організовувати взаємодію територіального центру комплектування та соціальної підтримки з 31 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, не організував якісного проведення перевірок стану ведення військового обліку та бронювання військовозобов`язаних та резервістів під час мобілізації та у воєнний час у 31 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, не здійснив контроль за правомірністю видачі громадянину ОСОБА_2 військово-облікових документів, що в свою чергу, призвело до незаконного призову на військову службу під час мобілізації працівника 31 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та направлено останнього для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (смт. Ярмолинці) чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому правопорушенні не визнав. Пояснив, що громадянин ОСОБА_2 21.06.2021 року підписав контракт строком на 5 років на проходження військової служби у резерві, тобто він відноситься до категорії не військовозобов`язаних, а резервістів. При цьому ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну роботу та мобілізацію» передбачає відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації для окремих категорій саме військовозобов`язаних, а не резервістів. Крім цього вказав, що призов громадянина ОСОБА_2 є протиправною бездіяльністю посадових осіб військової частини 2195 (Чернівецький прикордонний загін) в організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону Мороз Т.Г. в судовому засіданні вказував на те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а тому просив притягнути його до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків..

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачено відповідальність недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

За змістом ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину, що він не здійснив контроль за правомірністю видачі громадянину ОСОБА_2 військово-облікових документів, який відповідно до ст.23Закону України «Про мобілізаційну роботу та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що в свою чергу, призвело до незаконного призову на військову службу під час мобілізації працівника 31 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та направлено останнього для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (смт. Ярмолинці).

Відповідно до вимог ч.9 ст. 1 Закону України «Про військовий обв`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на декілька категорій, в тому числі:

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно ст.2 Закону України «Про військовий обв`язок і військову службу» військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, це один з видів військової служби.

Тобто з системного аналізу наведених норм Закону встановлено, що законодавець чітко розділив громадян щодо їх військового обов`язку на військовозобов`язаних та резервістів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , 29.06.2021 року уклав контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України строком до 29.06.2026 року.

Тобто громадянин ОСОБА_2 відноситься до категорії - резервістів.

Проходження служби у військовому резерві в особливий період регламентоване ст.26-2 Закону України «Про військовий обв`язок і військову службу».

Відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про військовий обв`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що резервіст ОСОБА_2 не був заброньований за 31 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, де він працював за трудовим договором, а тому підстав, для того щоб він не був призваний за мобілізацією не було.

Слід також заначити, що згідно ч.8 ст.39-1 Закону України «Про військовий обв`язок і військову службу» призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період не підлягають також громадяни України, визначені абзацами четвертим - дванадцятим частини першої та частиною другою статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Абзацом 14 ч.1 ст.23 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані (а не резервісти) працівники Державної прикордонної служби України.

Таким чином, з огляду на вищенаведені норми Законів, резервіст ОСОБА_2 , не будучи заброньованим за місцем роботи, законного був мобілізований до лав Збройних Сил України.

Посилання в протоколі на те, що мобілізація ОСОБА_2 здійснена з порушення вимог ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є помилковим, оскільки, останній є резервістом, і відсутні підстави відповідно до яких останній б не підлягав призову на військову службу відповідно до ст.39-1 Закону України «Про військовий обв`язок і військову службу».

Згідно з ч.4 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до переконливого висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити на підстав п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя