Справа № 127/9340/22
Провадження № 3/127/3034/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406870 від 04 травня 2022 року, складеного у м. Вінниці по вул. Київській, 175, 04 травня 2022 року о 09.50 годині у м. Вінниці по вул. Київській, 175, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, блідість шкіряного покриву обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на бодікамеру 473705 під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи. Його клопотанні про передачу справи за підсудністю до Нововолинського міського суду Волинської області залишено без задоволення.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто обєктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Відповідно до ч.2,3 ст.266 КУпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406870 від 04 травня 2022 року, складеного у м. Вінниці по вул. Київській, 175, 04 травня 2022 року о 09.50 годині у м. Вінниці по вул. Київській, 175, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, блідість шкіряного покриву обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на бодікамеру 473705 під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

До протоколу додані: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 травня 2022 року до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, бліда шкіра обличчя, виражене тремтіння пальців рук, а також рапорт поліцейського, яким складений протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно рапорту поліцейського під час несення служби був зупинений автомобіль «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у якого під час спілкування виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, блідість шкіряного покриву обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак, він відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки під час безперервної відеофіксації на боді-камеру №473705. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом передачі автомобіля тверезому водієві та складено протокол.

Крім того, до матеріалів справи доданий вказаний вище відеозапис з нагрудної камери поліцейського 473705, який містить два фрагмента запису тривалістю 3 хвилини та 22 хвилини.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно відеозапису із нагрудної камери поліцейського, долученого до протоколу та матеріалів справи, слідує, що на ньому зафіксовані лише розмови осіб та складання протоколу. Долучений відеозапис складається із двох фрагментів, а саме: відеозапис починається з моменту фіксації на задньому плані припаркованого автомобіля в якому відкритий багажник, розмови поліцейського по телефону та вчинення останнім спроб приведення в дію розрядженого газоаналізатора «Drager». Також, на даному відеозапису зафіксовано як поліцейський вказує про необхідність пройти освідування особі, обличчя якої не видно, за допомогою газоаналізатора «Drager», який має бути доставлений іншими поліцейськими, однак подальший відеозапис вказаних подій відсутній. Інший фрагмент містить фіксацію складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже даний відеозапис не відображає повну хорологію подій, яка мала місце 04 травня 2022 року, частини відеозаписів між собою непов`язані. За цим відеозаписом неможливо ідентифікувати особу водія, зокрема, ОСОБА_1 , з ким взагалі мало місце спілкування поліцейських, відеозапис не містить інформації про пропозицію пройти освідування на предмет наркотичного сп`яніння та відмову щодо такого його проходження, що вочевидь свідчить про недотримання вимог законодавства щодо фіксування правопорушення, а тому суд не вбачає підстав для визнання цього доказу належним.

Слід відмітити, що відповідно до п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до Розділу І п. 6, 7 цієї Інструкції, що кореспондуються із положеннями ст. 266 КУпАП, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Тобто законодавством чітко встановлені умови, за настання яких у водія виникає обов`язок пройти огляд на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння та порядок проходження такого огляду, яким першочерговою є виявлення поліцейським ознак сп`яніння у водія.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04 травня 2022 року у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, блідість шкіряного покриву обличчя, зіниці очей не реагують на світло.

Однак згідно долученого до справи відеозапису слідує, що на місці зупинки транспортного засобу не оголошувалося про наявність ознак наркотичного сп`яніння, наразі було повідомлено про необхідність пройти освідування за допомогою приладу «Drager», який мав бути доставлений іншими поліцейськими. Відповідно у поліцейського не було підстав направляти ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що як наслідок, свідчить про порушення процедури проведення огляду, а отже фіксування відмови водія від проходження огляду.

Належить звернути окрему увагу й на низьку якість проведеної відеофіксації, з урахуванням незалучення свідків, що свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо умов застосування технічних засобів відеозапису.

Крім того, з положення п.5 розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026, передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вищенаведене свідчить про те, що було порушено вимоги статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, що свідчить про те, що такий огляд на стан сп`яніння, проведений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, є недійсним.

Зазначені обставини є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно з частиною другою статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9, 245,2 52 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 130, ст. 221, 247, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя