Справа № 496/1766/22
Провадження № 3/496/2435/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Біляївка
Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., за участю секретаря Павлюк К.С., представника ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
05.04.2022 року гр-н ОСОБА_2 о 17:00 год на трасі М-05 Одеського району Одеської області керував транспортним засобом ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів).

Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор № 471649.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав. При цьому пояснив, що він 05.04.2022 року він зі своєю співмешканкою та малолітніми дітьми їхали по автодорозі М-05, за кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_3 , а він перебував на передньому пасажирському сидінні. Під`їжджаючи до блокпосту, вони попали в затор, намагалися об`їхати колону транспортних засобів з правої сторони, з метою перестроювання у смугу руху звернувся за допомогою до працівників поліції, але один з працівників поліції поводив себе агресивно, почав вимагати пред`явити документи, але при собі він не мав ані паспорту, ані довідки про реєстрацію місця проживання, в результаті чого подальший рух їм був заборонений, також був викликаний наряд поліції. Далі, поки вони чекали поліцію, він посварився з ОСОБА_3 і остання викликала таксі та поїхала з дітьми, а він залишився на місці. Далі, з працівниками поліції у нього виникла сварка, вони йому погрожували, били, нанесли серйозну травму коліна. Протокол складали на даху його автомобіля, права йому не роз`яснювали, копію протоколу не вручили, а автомобіль забрали на майданчик тимчасового утримання. Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння він відмовився, оскільки за кермом він не був. Алкоголь він вживав до поїздки, а також після того, як дружина поїхала на таксі з місця події. Вважає, що оскільки він не керував транспортним засобом, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому просив провадження по справі закрити.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому пояснив, що автомобілем ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 не керував, у зв`язку з чим він відмовився проходити огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, тоді як за кермом була його співмешканка ОСОБА_3 . При цьому транспортним засобом керувала ОСОБА_3 . Також вказав, що ОСОБА_2 працівники поліції погрожували, вдарили його по нозі, повалили на землю та руки зв`язали спеціальними затяжками. Вважає, що права ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були порушені працівниками поліції.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона є співмешканкою ОСОБА_2 , 05.04.2022 року вони їхали по автодорозі М-05, вона була за кермом вказаного вище автомобіля, на блокпосту вони потрапили у затор, намагалися об`їхати колону транспортних засобів з правої сторони, і ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та пішов до блокпосту, щоб попросити допомоги виїхати у смугу руху, оскільки з ними їхали двоє їх малолітніх дітей. Через деякий час ОСОБА_2 повернувся до автомобіля за документами, на що вона йому запропонувала пред`явити співробітникам поліції додаток «Дія», але потім з`ясувалося, що цього додатку працівникам поліції недостатньо. В результаті цього вона з ОСОБА_2 посварилася, викликала таксі і разом з дітьми поїхала. Також вказала, що при ній ОСОБА_2 алкогольні напої не вживав, ознак сп`яніння він не мав.
Інспектор взводу 1 роти 6 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Гамул І.В. у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з вимогами п.п. 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі Інструкція) та п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р. (надалі Порядок).
Медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння правопорушника в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду, що зафіксовано на портативний відеореєстратор № 471649, про що уповноваженою посадовою особою було складено протокол у відповідності до п.8 Порядку.
При цьому ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягав на тому, що 05.04.2022 року він за кермом автомобіля не перебував, тому вимога пройти медичний огляд на стан сп`яніння є незаконною, а за його відмову як пасажира пройти медичний огляд відповідальність не настає.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом з цим, судом було встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП повністю доказана матеріалами адміністративної справи, а саме:
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 05.04.2022 року;

-рапортом командира ЗПВ 1ПР ЗПБ в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 про те, що 05.04.2022 року приблизно о 17:30 год під час несення служби на посту № 17 транспортний засіб ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив об`їзд колони та зупинився біля посту, з автомобіля вийшов нетверезий чоловік (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) та почав вимагати негайно пропустити його, так як він є працівником 7-го відділу, незрозуміло якого відомства. Після чого прибула патрульна поліція, склала відповідні документи та вилучили автомобіль на штраф-майданчик;

-оглянутим відеозаписом в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, продуття в алкотестер «Драгер», підпису протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень відмовився та на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 вказав, що вжив алкогольні напої поки чекав приїзду співробітників поліції. При цьому ОСОБА_2 не заперечує ту обставину, що він водій транспортного засобу, і нічого не говорить про те, що він пасажир цього автомобіля.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 та його представника про те, що за кермом автомобіля ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував не ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 , є безпідставними та оцінюються судом як обрана лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, з метою створення штучного алібі для виправдання ОСОБА_2 .
Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_3 стосовно того, що вона керувала автомобілем, а не ОСОБА_2 , оскільки з оглянутого відеозапису в судовому засіданні було видно, що ОСОБА_2 був один та керував саме він автомобілем ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , доказів того, що ОСОБА_3 в той час була на місці події та згодом поїхала на таксі, суду надано не було.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 слідкваліфікувати за ст. 130 ч. 1 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_2 , приймаю до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважаю, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Крім того, суд, при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина