Провадження № 33/4808/61/22
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 та захисника адвоката Корчевого М.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Корчевого М.С. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 01 листопада 2021 року о 00 год. 50 хв. по вул. Київська, 15 у місті Івано-Франківськ неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Yamaha Vino без державного номерного знака у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager (0317), результат якого становить 1.43 % проміле.

Крім цього, 01 листопада 2021 року о 00 год. 50 хв. по вул. Київська, 15 у місті Івано-Франківськ неповнолітній ОСОБА_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобам керував транспортним засобом марки Yamaha Vino без державного номерного знака.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9а, 2.1а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та беручи до уваги вимоги ст.36 КУпАП - справи відносно однієї особи були об`єднані та розглядатись в одному провадженні, суд присвоїв один єдиний номер справи № 344/17689/21 ( провадження № 3/344/7216/2021).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Корчевий М.С. вказав на те, що суд не врахував характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, обставини, що пом`якшують відповідальність особи ті інші обставини, які мають істотне значення для прийняття рішення у справі.

Зазначає, що ОСОБА_1 на скутері підвозив знайомого до місця проживання після вживання спиртних напоїв. Документів на право керування скутером та реєстраційних документів на скутер не мав, оскільки думав, що скутер не є транспортним засобом у зв`язку з невеликим об`ємом двигуна.

Вказує на те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, позитивно характеризується за місцем проживання, особистого джерела доходу немає, до адміністративної відповідальності притягується вперше, проживає разом із матір`ю, дідом та бабою, знаходиться на утриманні ОСОБА_2 , яка на даний час не працює і немає постійного доходу, внаслідок його дій нікому шкоди не заподіяно.

Апелянт звертає увагу на те, що судом не враховано, що накладене стягнення призведе до негативних змін у матеріальному стані сім`ї.

Вказує на те, що ч.2 ст.307 КУпАП передбачено, що у разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від 16 до 18 років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 не працює і не має самостійного доходу.

Захисник зазначає, що у відповідності до сит.24-1 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від 16 до 18 років можуть бути застосовані заходи впливу.

Просить скасувати постанову суду та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження та/або інший захід, який суд визначить за необхідне.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, зазначив, що дійсно був зупинений працівниками поліції під час керування скутером після вживання ним спиртних напоїв без посвідчення водія, посвідчення водія, пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат якого був позитивний, однак просить не накладати на нього стягнення у виді штрафу, оскільки він не працює, не має самостійного доходу і накладене стягнення негативно вплине на матеріальне становище сім`ї.

Захисник в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги та, не оспорюючи фактичні обставини справи і доведеність вини у вчиненні правопорушень, просив постанову місцевого суду скасувати, змінивши ОСОБА_1 накладене стягнення у виді штрафу на захід стягнення, передбачений ст.24-1 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 його мати ОСОБА_2 підтримала вимоги апеляційної скарги та просила змінити призначене її сину адміністративне стягнення у виді штрафу на захід стягнення, передбачений ст.24-1 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП не оспорюється апелянтом в апеляційній скарзі, а тому перегляд судового рішення відбувається в межах апеляційних вимог.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ №204377 та № 204378 від 01.11.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, показами технічного приладу Аlcotest Drager, тест №431, яким виявлено сп`яніння в 1.43 % проміле, рапортом працівника поліції, відеозаписом правопорушення та довідкою про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія станом на 01.11.2021 року не отримував.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 визнав свою провину у вчиненні вказаних правопорушень, про що свідчать його власноручні підписи у протоколах про адміністративних правопорушень, підписами у роздруківці приладу Драгер із результатом огляду 1.43 % проміле, в акті огляду на стан сп`яніння, а також його власноручними поясненнями по суті вчинено правопорушення у протоколі серії ААБ №204377, в який останній вказав, що визнає вину в повному обсязі.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.126 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Санкцією ч.1 статті 130 КУпАП встановлено накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КупАП та довідки про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Інформаційного порталу Національної поліції, посвідчення водія станом на 01.11.2021 року не отримував, таким чином ОСОБА_1 не набув права керування транспортними засобами.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано при визначені адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП неповнолітнього правопорушника ОСОБА_1 відніс до категорії інших осіб, без застосування позбавлення права керування, оскільки таке право у особи відсутнє.

Відповідно до ч.2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень,передбачених статтями 44, 51, 121-127,частинами першою,другою і третьою статті 130,статтею 139,частиною другою статті 156,статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;попередження; доган або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Таким чином застосування вимог ст.24-1 КУпАП відноситься до дискреційних повноважень суду, які реалізуються в залежності від встановлених судом обставин з обов`язковим наведенням відповідних мотивів свого рішення.

Апеляційний суд звертає до уваги, що вищевказані доводи апеляційної скарги захисника щодо застосування вимог ст.24-1 КУпАП вже перевірялись судом першої інстанції, який прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу з врахуванням характеру вчинених правопорушень.

Так, суд першої інстанції вказав на те, що згідно п.1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що неповнолітнім ОСОБА_1 вчинено правопорушення, яке підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст.9 КУпАП.

За вищевикладених обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про призначення неповнолітньому ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП на загальних підставах, визначивши необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу.

При цьому посилання сторони захисту на не спроможність правопорушника ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 не є правовою підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, оскільки у даному випадку фактично звертається увага на неможливість подальшого виконання судового рішення.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Корчевого М.С. в інтересах ОСОБА_1 та для закриття провадження у справі та застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, апеляційний суд не вбачає.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Корчевого М.С. залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв