Справа № 162/134/22
Провадження № 3/162/85/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судових засідань Будько І.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника Клубука О.П. (в режимі відеоконференції),

розглянувши справу, що надійшла із ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Любешівським РВ УМВС України у Волинській області 13.11.1998 року, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483412 від 03.10.2021 року ОСОБА_1 цього дня о 12 год 08 хв в с. Гірки по вул. Центральній керував скутером марки «SUZUKI LETS2», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6810», результат огляду 1.43 проміле. У зв`язку з вказаним ОСОБА_1 інкримінується порушення вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав. Вказав, що був у сестри на АДРЕСА_2 , вийшов на подвір`я - і там поліція. Не пояснивши причин, сказали пройти в машину. Транспортним засобом не їхав, оскільки не має ні посвідчення водія, ні скутера. Був випивший, дихнув, і на нього написали протокол. Документи, які підписував, не читав.

Свідок ОСОБА_2 зазначила, що 03.10.2021 року до неї прийшов брат ОСОБА_1 посиділи з ним, поговорили і він пішов додому. Не бачила, що в той день останній керував транспортним засобом. Коли проводжала його, на подвір`ї нікого не було. Більше нічого з приводу обставин справи сказати не може.

Свідок ОСОБА_3 , інспектор СРПП, суду показав, що в ході патрулювання в с. Гірки було виявлено правопорушення, за обставин, вказаних у протоколі. Вказав, що був помічений транспортний засіб (скутер), водій якого був без мотошолома. Вимога про зупинку здійснювалась за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору. Однак водій з`їхав на бездоріжжя, покинув транспортний засіб та почав втікати, оскільки злякався (як зазначив поліцейським пізніше). Відеозапис, на якому зафіксовано факт руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , з технічних причин відсутній. Заперечення ОСОБА_4 факту керування транспортним засобом вважає способом уникнення відповідальності.

Представник ОСОБА_5 вказав, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами. В матеріалах справи відсутні докази факту керуванням останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Наявність підпису ОСОБА_1 в процесуальних документах можливо пов`язана з тим, що він злякався. За таких обставин, просить закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно, порушення цього припису, тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483412 від 03.10.2021 року, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, паперовою роздруківкою результатів тесту №5416, фото-, відео- та іншими матеріалами справи.

З приводу заперечень захисника, суд зазначає наступне.

Дійсно, в матеріалах справи відсутній відеозапис, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Однак, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 втікав та ховався від працівників поліції. Зазначав, що не має шолома та документів, не зупинявся та втікав, бо злякався. Просив не складати на нього матеріали про адміністративне правопорушення. При цьому, останньому були роз`яснені його права та обов`язки, оголошувались підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, під час оформлення процесуальних документів не наголошував працівникам поліції, що не керував транспортним засобом. Відтак, усвідомлював, у зв`язку з чим відбувалися події та їх наслідки.

Крім цього, добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, заперечень щодо його результату в матеріалах справи не зафіксовано та в судовому засіданні не оголошено. Дії працівників поліції ним не оскаржувались.

Документи, які містяться в матеріалах справи беззаперечно підписані ОСОБА_1 , що останній підтвердив у судовому засіданні.

З огляду на вказане, пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, суд розцінює критично та вважає їх обраним способом захисту та уникнення відповідальності.

За таких обставин, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги вимоги розділу першого Правил дорожнього руху, де зазначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та має відповідне посвідчення водія, та п.28 Постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14 із змінами, внесеними постановою Пленуму від 19.12.2008 за №18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» , згідно якого суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, до ОСОБА_1 не може бути застосовано стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами (відповідно до довідки №448/53/01-2022, виданої ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області 21.02.2022 року).

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 діяння та всі обставини справи, вважаю, що останній потрібно обрати стягнення за санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, на користь держави із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 11.07.2022 року.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ