Номер провадження 3/754/2219/22
Справа №754/5466/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2022 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Бабко В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

місце проживання: АДРЕСА_1

за ч.4 ст. 122 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №194101 від 10.03.2021 зазначено, що 10.03.2021 о 12:45год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault Logan», державний номер НОМЕР_1 по проспекту Броварському, 11 в місті Києві, здійснив рух по тратуару, після чого виїхав на зустрічний бік дороги створивши небезпеку для транспортних засобів, які рухалися на зустріч, змусивши їх різко гальмувати та змінювати напрям руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, хоча повідомлялась у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою місця проживання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушенн. Про причини неявки суд не повідомила..

Також, згідно довідки про доставку SMS -повідомлення щодо документа «Судова повістка про виклик до суду в справі 754/5466/22 на 03 серпня 2022 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 », доставлена 20 липня 2021 року.

Отже, суд не наділений повноваженнями щодо розшуку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вжив усіх можливих заходів для завчасного повідомлення про час та місце розгляду справи. Крім того, сам ОСОБА_1 навіть не поцікавився долею складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, зайнявши пасивну позицію затягування строків судового розгляду.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладання штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що зазначена подія була кваліфікована співробітниками поліції як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Однак з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №194101 відносно ОСОБА_1 , чітко вбачається адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП, створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

При складанні протоколу інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при дослідженні справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За відсутності в матеріалах справи доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАп, суд вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 122-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Однак, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення було вчинено 10 березня 2021 року, адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 надійшли до суду 15 липня 2022 року, тобто закінченням трьохмісячного строку, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП.

Оскільки матеріали надійшли після сплину строку, встановлений ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а тому підлягає закриттю.

Керуючись статтями 7, 9, 38, 122, 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Бабко