Справа № 127/9680/22
Провадження № 33/801/736/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. Вказує, що матеріали справи не містять доказів, що він відмовлявся від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В судове засіданні правопорушник не з`явився.

Адвокат Шеремет А.С. також в судове засідання не з`явилась. Про причини особистої неявки суд не повідомила. Надіслала заяву про відкладення розгляду справи , в зв`язку з хворобою правопорушника.

Суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вище вимог не дотримано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 264907 від 07.05.2022 о 13 год. 50 хв., зазначено, що водій ОСОБА_1 , 07.05.2022 о 13 год. 30 хв. у м. Вінниці по вул. Максимовича, 43Б, керував автомобілем «Volvo V40», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки під час безперервної зйомки, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; рапортом та відеозаписом.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Ч.1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 Розділу І Інструкції).

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово працівники поліції пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні, на що останній погоджувався, однак просив спочатку проїхати з ним в лікарню для отримання інсуліну, так як хворіє на цукровий діабет та є інсулінозалежною особою, що підтверджується висновком лікаря (а.с. 19).

Також з відео слідує, що працівники поліції роз`яснили водію, що він зможе пройти огляд на стан сп`яніння за сомозверненням протягом двох годин, тобто після складання протоколу за відмову від проходження такого огляду.

Суддя апеляційного суду звертає увагу на те, що такі роз`яснення працівників поліції є незаконними і суперечить положенню ст.130 КУпАП, яка містить склад правопорушення в разі відмови від проходження медичного обстеження. А самозвернення для проходження такого обстеження не впливає на склад адміністративного правопорушення.

Тобто, під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , працівники поліції порушили вимоги Інструкції, оскільки не роз`яснили водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, натомість запевнили, що правопорушник може пройти його самостійно протягом 2 годин з часу зупинки.

Відтак, матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції була порушена процедура проходження огляду скаржника на стан наркотичного сп`яніння.

Дані обставини вказують на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх даних об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення, який взято до уваги при прийнятті рішення, є недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням вимог закону, а тому не може бути покладений в обґрунтування висновків суду.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія, з огляду на відсутність інших належних та допустимих доказів, не доводить факт відмови ОСОБА_1 від проходження ним медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та спростовується відеозаписом.

Натомість, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Розглянувши справу, суддя першої інстанції обмежився наявністю відеозапису та протоколу, який на його думку відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції, а також викладеним у ньому обставинам.

На допущені порушення працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції уваги не звернув, та розглянув справу, не перевіривши належним чином обставини справи, які мають суттєве значення для її повного та об`єктивного розгляду, внаслідок чого ухвалив незаконне рішення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності, а тому є неналежним доказом.

Отже, судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП та не досліджені докази, суд допустивши неповноту судового розгляду справи, неправильно встановив фактичні обставини правопорушення та наявність вини ОСОБА_1 у його вчиненні, що свідчить про незаконність та необґрунтованість постанови суду.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення є обґрунтованими та спростовують висновки суду.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко