Справа № 276/1282/20
Провадження по справі № 3/276/3/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Хорошівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП України в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , фізична особа-підприємець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №404140, складеного 27.08.2020, 26.08.20 року близько 08 год. 30 хв. в смт.Хорошів по вул. Г. України гр. ОСОБА_1 здійснював роздрібний продаж порубаних дров вільхи з автомобіля ЗИЛ 131 д.н.з. НОМЕР_2 з доставкою безпосередньо споживачам, не маючи дозволу на заняття вказаним видом господарської діяльності.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`являється, про час та місце розгляду адміністративного протоколу повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Крім того, ОСОБА_1 достименно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом, що засвідчив своїм підписом у протоколі. Однак, незважаючи на наведене, у судове засідання не з`явивсь, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не зверталась.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Стаття 268 КУпАП не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за статтею 164 КУпАП, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до на наступного висновку.

Згідно з ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП складом адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцезуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа, дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно ч. ч.1, 2 ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідност.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Господарська діяльність означає систематичні дії особи, спрямовані на досягнення певного результату, тобто вчинення трьох і більш разів протягом року, а разове вчинення будь якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.

Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності (Постанова Голови ВСУ від 18 травня 2001 року).

Проте, в протоколі при викладі обставин вчинення правопорушення відображено разову дію, що мала місце 26.08.20 року, без підтверджень та допустимих доказів, що ОСОБА_1 здійснював регулярну, постійну та суттєву діяльність.

Таким чином, вказаний факт не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснює свою діяльність регулярно та систематично, то протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням закону, у зв`язку з чим він не є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення і судом не приймається до уваги, з наведених вище підстав.

Крім того, диспозиція ст.164КУпАП є бланкетною, а тому при складанні протоколу уповноважена посадова особа повинна вказати яким саме нормативним актом передбачено ліцензування даного виду господарської діяльності та отримання ліцензійної картки, які саме нормативні акти порушив ОСОБА_1 з посиланням на конкретні норми законодавства, порушення яких передбачає відповідальність за ст. 164 КУпАП.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою не зазначено, вимоги якого саме закону порушено, його конкретна стаття, частина та ін..

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.1 ст. 164 КУпАП, керуючись, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.164КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя А.М. Збаражський