Справа № 755/8855/22 суддя в І-й інстанції Іваніна Ю.В.
Провадження № 33/824/3769/2022 суддя в 2-й інстанції Фінагеєв В.О
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 грудня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №131622 від 04 вересня 2022 року, ОСОБА_2 04 вересня 2022 року приблизно 20 год. 15 хв., за адресою спільного мешкання в АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого чоловіка громадянина ОСОБА_1 в присутності дитини ОСОБА_3 домашнє насильство, що полягало в умисних діях фізичного і психологічного характеру, а саме висловлювалася в його бік грубою нецензурною лайкою, штовхаючи, нанесла подряпини, погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю громадянина ОСОБА_1 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Ухвалюючи оскаржувану постанову місцевий суд дійшов висновку, що будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять та в ході судового розгляду встановлено не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким:

- притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням на ОСОБА_2 адміністративних стягнень у виді штрафу в розмірі 170, 340, 680 грн. відповідно;

- видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком на 10 (десять) діб, з визначенням заходу тимчасового обмеження її прав у виді заборони наближатися на відстань більш, ніж 500 метрів до місця проживання, роботи, других місць, які систематично відвідує ОСОБА_1 , та вести листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації як особисто, так і через третіх осіб;

- про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що справа № 755/8855/22 з самого початку розглядалась об`єднано зі справою № 755/8854/22, в якій фігурували ті самі сторони, але в протилежному значенні. А саме: потерпілою особою була: ОСОБА_2 ; особою, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 . Справу № 755/8854/22 було розглянуто та винесено судом постанову про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Оскільки ОСОБА_1 було доведено, що первопричиною сварок в родині завжди є дружина, ОСОБА_2 . Вже після закриття провадження по справі № 755/8854/22, перейшли до розгляду справи № 755/8855/22, в якій не містились раніше подані ОСОБА_1 пояснення з доказами, та клопотання про витребування. Коли апелянт про це дізнався, то одразу подав до суду все вищезазначене знову, в тій самій послідовності та кількості доказів. Однак, йому не зрозуміло чому докази не взяті до уваги суду, а клопотання щодо витребовування відео доказів з нагрудних камер відеоспостереження поліцейських проігноровано. Суд, не дослідивши надані ОСОБА_1 докази, знехтував його правами. Особа, яка вчиняла домашнє насилля уникла покарання за свої діяння та продовжує діяти так само. ОСОБА_1 занепокоює той факт, що він звернувся до державних органів, метою діяльності яких є притягнення до адміністративної відповідальності з метою встановлення правопорядку, а його правами та свободами знехтували. Однак, ані правоохоронна система, ані суд не вплинули на особу, яка скоювала проти нього дії, з ознаками домашнього насилля. Цю особу не притягнуто до адміністративної відповідальності. Ця особа так і продовжує вчиняти проти нього такі ж дії з ознаками домашнього насилля, отримавши від суду та правоохоронних органів свого роду підтримку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_1 та його захисника Єфанова С.Ю., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З матеріалів справи вбачається, що 04 вересня 2022 року приблизно о 20 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинила відносно свого чоловіка громадянина ОСОБА_1 в присутності дитини ОСОБА_3 домашнє насильство, що полягало в умисних діях, а саме фізичного і психологічного характеру, висловлювалася в його бік грубою нецензурною лайкою, штовхаючи, нанесла подряпини, погрожувала фізичною розправою.

Зазначене підтверджується наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, показами потерпілого та визнається ОСОБА_2 .

Відтак, висновки суду першої інстанції в частині відсутності доказів вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, сама ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції суду пояснила, що дійсно висловлювалася в бік чоловіка нецензурною лайкою та штовхала його, вказуючи про те, що зазначене справді мало місце, оскільки вона вчиняла ці дії під час сварки, що склалася між ними. Отже, ОСОБА_2 визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 1 п. 14 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Станом на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплив визначений ст. 38 КУпАП строк в межах якого, на особу, що притягується до адміністративної відповідальності може бути накладено адміністративне стягнення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження відносно ОСОБА_2 , яка є винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підлягає закриттю у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у відповідності до санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП задоволенню не підлягають, оскільки предметом розгляду в місцевому суді не були, протокол про адміністративне правопорушення за зазначеною частиною статті не складався та місцевим судом не розглядався.

Керуючись ст. 38, 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 рокускасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу по АДРЕСА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв