Провадження № 3/734/684/22 Справа № 734/920/22
ПОСТАНОВА

іменем України

06 липня 2022 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про місце роботи не повідомив,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

12 червня 2022 року о 18 год. 13 хв. в Чернігівській області Чернігівському районі смт. Козелець по вулиці Пархоменка, 13 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21070 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах із порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів).

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 , відмовився, вівся безперервний відеозапис події.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся за допомогою СМС повідомлення. Заяв та клопотань на час розгляду справи від нього не надходило.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп`яніння може проводитися поліцейським на місці вчинення правопорушення або у медичному закладі, що входить до спеціально затвердженого переліку. Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі відмови водія від огляду поліцейським, у разі незгоди з результатами огляду поліцейським, якщо у водія є ознаки перебування під впливом лікарських або наркотичних препаратів, а також якщо водій став учасником ДТП в якому є постраждалі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ході розгляду справи судом досліджено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 050444 від 12 червня 2022 року;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 664717 від 12 червня 2022 року, складена відносно ОСОБА_1 про скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення: штраф у розмірі 425,00 грн.;

- довідка про те, що у відповідності до даних ІТС «Інформаційний портал Національної поліції» за відомостями ГСЦ МВС відомості щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_1 , 1986 року народження дані відсутні;

- CD диск.

З урахуванням встановлених обставин справи та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, за відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, необхідно застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу.

У відповідності до п. 28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 листопада 2005 року, зі змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа не отримувала такого права.

Відповідно до довідки ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, встановлено, що у відповідності до даних ІТС «Інформаційний портал Національної поліції» за відомостями ГСЦ МВС відомості щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_1 , 1986 року народження дані відсутні, що унеможливлює накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, тобто, в даному випадку санкція застосовується за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як до іншої особи, оскільки ОСОБА_1 не є водієм в розумінні Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя Козелецького районного суду Т.І. Іванюк