Справа № 703/3905/22 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в особі судді Криви Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ БК «Ескадор»,

за ч. 4 ст. 164 КУпАП, -

встановив:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 5300454 від 29.11.2022 року ОСОБА_1 29.11.2022 року близько 10 год. 51 хв. здійснив перевезення на автомобілі IVECO, НОМЕР_1 СБТ АП 310/55 (спеціальний вантажний спеціальний паливозаправник) дизельне паливо вагою 12360 кг, відповідно до ТТН б/н від 29.11.2022 року, без реєстрації акцизної накладної в ЄРАН, до моменту виявлення поліцейськими в с. Костянтинівка, вул. Вишневецького, 36, чим вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що вину у вчиненому правопорушенні він не визнає, оскільки не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 4 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними:

- у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним п. «а» п. 2 ч.2 ст. 91 Митного кодексу України;

- або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах;

- або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 5300454 від 29.11.2022 року ОСОБА_1 29.11.2022 року близько 10 год. 51 хв. здійснив перевезення на автомобілі IVECO, НОМЕР_1 СБТ АП 310/55 (спеціальний вантажний спеціальний паливозаправник) дизельне паливо вагою 12360 кг, відповідно до ТТН б/н від 29.11.2022 року, без реєстрації акцизної накладної в ЄРАН, до моменту виявлення поліцейськими в с. Костянтинівка, вул. Вишневецького, 36, чим вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст.164 КУпАП.

Отже, за змістом протоколу, ОСОБА_1 фактично поставлено у вину те, що він здійснював перевезення дизельного пального.

Оскільки диспозицією ч. 4 ст. 164 КУпАП встановлена відповідальність за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними у акцизній накладній, слід розуміти, що орган, яким складений протокол, вбачав наявність саме такого порушення у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 231.1 Податкового Кодексу України платник податку при …реалізації пального… зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального.. та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Отже, обов`язок щодо складання акцизної накладної покладено на особу, яка реалізує пальне.

Згідно ст. 231.3 Податкового Кодексу України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.

Така особа зобов`язана зареєструвати перший примірник акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового.

При цьому суб`єкт господарювання, від якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається особою, яка реалізує пальне, а суб`єкт господарювання, до якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається отримувачем пального або спирту етилового.

У акцизній накладній зазначається номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу - акцизного складу пересувного.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено фабулу правопорушення: здійснення перевезення дизельного пального масою 12360 кг транспортним засобом IVECO, НОМЕР_1 СБТ АП 310/55 (спеціальний вантажний спеціальний паливозаправник) без пальної акцизної накладної зареєстрованої в Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції.

Безпосереднє перевезення дизельного пального транспортним засобом здійснював ОСОБА_1 як водій ТОВ БК «Ескадор», перебуваючи із цим підприємством у трудових відносинах та виконуючи свої обов`язки.

Диспозиції ч. 4 ст. 164 КУпАП не передбачена адміністративна відповідальність за перевезення пального без наявної акцизної накладної, а тому інкримінування такого діяння ОСОБА_1 суперечить закону.

Крім цього, ст. 164 КпАП України, встановлена адміністративна відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності.

Конкретні порушення порядку провадження господарської діяльності передбачені різними частинами статті 164 КУпАП, у тому числі і ч. 4 ст.164 КУпАП, яка поставлена у вину ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ст. 55 ГКУ суб`єктами господарювання є учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Господарська діяльність включає як виробничу діяльність, у процесі якої виробляється продукція, вироби народного споживання та інші матеріальні цінності, так і невиробничу діяльність, пов`язану з виконанням різних видів робіт, у тому числі науково-дослідних, надання послуг, результати яких відчужуються як товар.

Згідно ст. 42 ГК України встановлено, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо, самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст.164 КУпАП належало встановити, чи є ОСОБА_1 суб`єктом господарювання у розумінні закону та здійснював господарську діяльність із порушенням встановленого порядку. Разом із тим, такі докази у справі відсутні.

Отже, ОСОБА_1 не може бути і суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164 КУпАП, яке йому поставлене у вину.

На підставі вищевказаного суд приходить до висновку, що вказане у протоколі адміністративне правопорушення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 252, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 164 КпАП України - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з моменту її винесення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: Ю.В. Крива