КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №375/328/22Головуючий у І інстанції: Чорненька О.І.
Провадження №33/824/3703/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

22 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Заліського Богдана Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі частини 3 статті 30 КУпАП, до стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом, призначеного ОСОБА_1 за постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, приєднано не відбуту частину стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом відповідно до постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 01 березня 2022 року за ч. 1 ст.130 КУпАП та остаточно застосувано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) років 4 (чотири) місяці 12 (дванадцять) днів.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисником Заліським Б.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову судді скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Заліський Б.С. не з`явилися, від захисника Заліського Б.С. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею суду першої інстанції під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції достатньо повно, об'єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 232886 від 14.05.2022, відповідно до якого у ОСОБА_1 наявні зовнішні ознаки сп'яніння, зокрема: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови. Вказаний протокол підписаний останнім;

- у письмових поясненнях водія автомобіля ОСОБА_1 від 14.05.2022, в яких він зазначає, що керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Від проходження огляду у Рокитнянській ЦРЛ відмовився, оскільки три дні тому вживав маріхуану та боявся, що тест її виявить.

- у копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №642820, відповідно до якого ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- у копії постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 01.03.2022, згідно з якою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.;

Отже, суддя суду першої інстанціїправильно встановила фактичні обставини правопорушення та дійшла обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, згідно з яким водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп'яніння - поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення мови, виявлені працівниками поліції 14.05.2022 року у ОСОБА_1 , в розумінні п.п.1, 2 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що співробітником патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.5 ПДР.

Про безпідставність посилань ОСОБА_1 щодо порушення співробітниками патрульної поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду свідчить також відеозапис із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Таким чином, вказаним відеозаписом спростовуються доводи апелянта щодо недотримання співробітниками патрульної поліції процедури проведення відповідного огляду на стан сп'яніння, а також доводи про недотримання вимог закону під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.

Що стосується тверджень апелянта, про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 України, письмовому направленню на огляд водія, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення докладно викладена суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні. А відсутність у письмовому направленню деяких ознак наркотичного сп'яніння не можуть свідчити про невідповідність письмового направлення на огляд водія ОСОБА_1 протоколу про адміністравне правопорушення вимогам закону. Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність письмового направлення на огляд водія ОСОБА_1 вимогам протоколу про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 не надійшло, він власноруч розписався в протоколі.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , вважаю, що вони є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність. Більш того, санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

За таких обставин, постанова судді Рокитнянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Заліського Богдана Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) років 4 (чотири) місяці 12 (дванадцять) днів, - залишити без задоволення, а постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус