Справа № 441/2449/21 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 33/811/277/22 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Рудакевича Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Рудакевича Юрія Юрійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 3 лютого 2022 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою, 30 жовтня 2021 року близько 17 год. 30 хв., на 12 км + 500м автодороги Н-13 «Львів-Самбір Ужгород», водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням на алкоголь із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер. Своїми діями порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 3 лютого 2022 року, а провадження у справі закрити з підстав, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник покликається на те, що висновки судді суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з наявними у матеріалах справи доказами. Зокрема, у судовому засіданні було допитано інспектора СРПП ВНП№1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області Трубу І.Г., який пояснив, що особисто водія ОСОБА_1 не зупиняв, а такий був зупинений іншим екіпажем; коли він прибув на місце зупинки за викликом вказаного екіпажу, ОСОБА_1 вже продув у трубку драгера, відтак щодо нього був складений протокол. На запитання захисника чи взагалі ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху, чи був його автомобіль приведений у робочий стан і чи міг він здійснювати самостійне пересування, поліцейський відповісти не зміг.

На переконання апелянта, інспектором під час складення протоколу щодо ОСОБА_1 не зібрано доказів винуватості останнього, а скеровані до суду докази були зібрані в інший спосіб, зокрема, відеозапис як доказ його винуватості, здійснено іншим працівником поліції, відтак такий відеозапис не є належним доказом у справі.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив таку задовольнити.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду, до суду не з`явився. З огляду на те, що апеляційна скарга тривалий час перебуває у провадженні апеляційного суду, у судове засідання 3 лютого 2022 року ОСОБА_1 не з`явився; в подальшому апеляційний розгляд неодноразово відкладався за клопотанням сторони захисту через проходження ОСОБА_1 військової служби, зокрема: 30 березня 2022 року та 1 червня 2022 року, враховуючи, що інтереси ОСОБА_1 представляє захисник, а відтак його право на захист є дотриманим, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Рудакевича Ю.Ю., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №125831 від 30 жовтня 2021 року (а.с. 4), згідно з яким 30 жовтня 2021 року близько 17 год. 30 хв., на 12 км + 500м автодороги Н-13 «Львів-Самбір Ужгород», водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту «Drager ARLJ-0415» із відео фіксацією нагрудних камер поліцейського, що підтверджується тестом №673 від 30 жовтня 2021 року, результат огляду становить 1,16 ‰ алкоголю в крові. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився та підписав вказаний протокол у відповідних графах, зазначивши, що «керував автомобілем попередньо випивши 200 грамів алкоголю».

Окрім цього, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 (а.с. 10) зазначив, що перед тим, як керувати автомобілем, він випив 250 грамів горілки; після зупинки його автомобіля працівниками поліції, пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат 1,16‰, з результатами тесту згоден, свою вину визнає повністю.

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи записом з камер спостереження патрульних, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився пройти та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager Alcotest». Відповідно до роздруківки приладу «Drager 6820», прилад ARLJ-0415, тест №673 (а.с. 7) за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,16‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. З результатом 1,16‰ ОСОБА_1 погодився, про що розписався у відповідній графі акта.

До того ж, на відеозаписі зафіксовано, що на запитання поліцейського ОСОБА_1 ствердно відповідає про те, що він керував автомобілем та їхав у напрямку Львова; зазначає також і про те, що справді вживав алкоголь.

Покликання апелянта на незаконність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу через те, що він був складений іншим поліцейським, ніж той, який зупинив автомобіль ОСОБА_1 та провів освідування водія, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, справді, під час допиту у суді першої інстанції, інспектор СРПП ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області Труба І.Г. в судовому засіданні пояснив, що 30 жовтня 2021 року він особисто ОСОБА_1 не зупиняв, його зупинив інший екіпаж; коли він приїхав на місце зупинки за викликом, ОСОБА_1 уже продув трубку «Драгера», визнавав, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; щодо іншого водія, який здійснював буксирування, також був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України група реагування патрульної поліції - наряд патрульної поліції у складі не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них.

Таким чином, завдання з, зокрема, забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснюється нарядами патрульної поліції, у складі яких перебуває не менше двох поліцейських.

Втім, положення зазначеної Інструкції також передбачають можливість диспетчера, уповноваженого на здійснення управління нарядами поліції, скерувати на місце події кілька нарядів поліції, що визначається з урахуванням виду, тяжкості та обставин правопорушення або події, а також іншої наявної інформації про осіб, які його вчинили.

Як слідує з наявних матеріалів справи, у ситуації, що мала місце 30 жовтня 2021 року, правопорушення було вчинене двома особами, тобто протокол про адміністративне правопорушення був складений і щодо ОСОБА_1 , і щодо іншого водія, котрий здійснював буксирування.

За таких обставин, скерування на місце події додаткового екіпажу, член якого і склав протокол щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону. Окрім цього, саме інспектор Труба І.Г. відібрав у ОСОБА_1 пояснення по суті порушення, а складений поліцейським протокол відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП.

Безпідставними є і доводи апелянта про незаконність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , оскільки відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4970373 від 30 жовтня 2021 року, підставою зупинки стало вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке полягало в тому, що останній 30 жовтня 2021 року о 17:30 год. на автодорозі Н13, 12 км, керував автомобілем марки «Фольксваген Джета», р.н. НОМЕР_1 , та не увімкнув ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 ПДР.

При цьому покликання захисника на проходження ОСОБА_1 на момент апеляційного перегляду військової служби до уваги не беруться, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на цій підставі.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи висновків судді місцевого суду не спростовують.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 3 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в його інтересах - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк