№ 3/756/5693/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 грудня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

23 вересня 2022 року, близько 22 год. 15 хв., ОСОБА_1 , по вул. Богатирська, 26-А, у м. Києві, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN», номерний знак (далі - н.з.) НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість шкіряного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук, очі не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився у медичному закладі «Соціотерапія», за адресою: вул. Відпочинку, 18, м. Київ. Результат лабораторного дослідження № 005385 від 27.09.2022 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (стимулятори - амфемамін).

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В, просив суд закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Вимоги клопотання обґрунтував наступним: матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Крім того, адвокат Харченко С.В. просив визнати недопустимими доказами результати лабораторного дослідження №005385 від 27.09.2022 року, оскільки даний висновок було складено 27.09.2022 року, тобто через 4 дні після складання протоколу та з порушенням вимог Інструкції, тому вважається недійсним. Недопустимим доказом також є оптичний диск з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, оскільки відео, що додано до матеріалів справи є неповним та складається з декількох частин, не містить повної інформації. Також, представник ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В. вказав на порушення, які були допущені працівниками поліції, а саме: складення протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає суті ст. 130 КУпАП та були відсутні будь-які підстави для складання даного протоколу. Також в протоколі не міститься інформації про долучення доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння та жодних доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Вислухавши позицію адвоката Харченка С.В. вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом було досліджено відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції та погодився на проведення огляду на стан сп`яніння.

Отже, судом встановлено, що працівниками поліції під час зупинки ОСОБА_1 було виявлено в останнього явні ознаки наркотичного сп`яніння, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 9 зазначеної вище Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Виявлені працівниками поліції 23.09.2022 у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у медичному закладі «Соціотерапія», за адресою: вул. Відпочинку, 18, м. Київ. Результат лабораторного дослідження № 005385 від 27.09.2022 року.

Відповідно до п. 15, 16 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Так, за результатами огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння лікарем наркологом було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху № 005385 від 27.09.2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, водія ОСОБА_1 було зупинено 23.09.2022 о 22 год. 15 хв., відповідно даних висновку «Соціотерапія», за адресою: вул. Відпочинку, 18, м. Київ, однак огляд було проведено 24.09.2022 року о 00 год. 17 хв.

Будь-яких належних та достатніх доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №370888 від 23.09.2022 та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху № 005385 від 27.09.2022 рокуОСОБА_1 та його захисник до суду не надали.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 23.09.2022 за участю ОСОБА_1 .

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Щодо посилань адвоката Харченка С.В. на недопустимість доказів оптичного диску з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, оскільки відео, що додано до матеріалів справи є неповним та складається з декількох частин, не містить повної інформації, суд зважає на наступне.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

При цьому, суд зважає, що долучений до матеріалів справи в якості доказу оптичний диск з відеозаписом із нагрудної камери патрульного поліцейського було виготовлено у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у справі про адміністративне правопорушення та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на вказаній камері в електронному вигляді у виді файлу.

Записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.

Вищевказана позиція суду знаходить своє відображення, зокрема і у постанові Верховного Суду (справа № 751/6069/19; провадження: № 51-1704км20 від 10.09.2020).

Крім того, суд вважає неспроможними посилання адвоката Харченка С.В. на те, що результати лабораторного дослідження №005385 від 27.09.2022 року, оскільки даний висновок було складено 27.09.2022 року, тобто через 4 дні після складання протоколу та з порушенням вимог Інструкції, тому вважається недійсним. оскільки останній добровільно проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння саме як водій транспортного засобу, а незгода з висновком лікаря-нарколога в частині кількісного вмісту наркотичної речовини в організмі не грунтується на вимогах закону.

Отже, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 370888, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом, про що свідчить підпис останнього;

- результатами лабораторного дослідження №005385 від 27.09.2022 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (стимулятори - амфемамін).

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського 472980;

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Суд розцінює позицію захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка С.В., як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які містяться в матеріалах справи, повністю узгоджуються між собою та підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, зокрема факт керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 33 КпАП України суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті КпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.В. Дев`ятко