ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2022 Справа №607/6503/22

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258720 від 21 травня 2022 року вбачається, що: «21 травня 2022 року о 22 год. 20 хв. в м.Тернопіль, по вул.Протасевича, 3б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW X3, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 ARBF-0422 та газоаналізатора Alcotest 6810 ARAM-5678, а також огляду в КНП Тернопільський обласний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР, категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 21 травня 2022 року у тверезому стані керував власним транспортним засобом, однак через пізній період доби, не врахував наявність дорожньої перешкоди у вигляді огородження та в`їхав у нього, внаслідок чого пошкодив свій транспортний засіб. У зв`язку із вищевказаною ДТП він перебував у шоковому стані через стрес, який помилково був сприйнятий працівниками поліції як стан алкогольного сп`яніння, тому вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, пройти який він погодився та здійснив усі необхідні для цього дії. Однак, в процесі неодноразових спроб пройти вказаний тест, технічний пристрій працівників поліції виявився несправним. Після цього працівники поліції вимагали у ОСОБА_1 проїхати до лікарні, на що він також погодився. Незважаючи на це, працівники поліції доставили його до відділення поліції, де йому повторно було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, на що він також погодився та у відповідності до рекомендацій працівників поліції пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак пристрій результату не показав, внаслідок його технічної несправності. Після цього працівники поліції повторно запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 також погодився, однак, незважаючи на це, працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вважає вищевказані дії працівників поліції упередженими та протиправними, при цьому відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки він погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`янніня на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, тобто він не порушував вимог п.2.5 ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступних висновків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

В свою чергу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи додано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258720 від 21 травня 2022 року, зі змісту якого вбачається, що « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 »;

- відеозапис, що міститься на оптичному носію DVD-R диску, із відеозаписом здійсненим на нагрудну камеру працівників поліції;

- протокол АЗ №135729 про адміністративне затримання від 21 травня 2022 року;

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/11744, чинне до 14 грудня 2022 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 травня 2022 року;

- письмове пояснення свідка ОСОБА_2 від 21 травня 2022 року, у якому зазначено, що о 22 год. 15 хв. він рухався на власному автомобілі Mercedes-Benz E200, номерний знак НОМЕР_2 , і побачив як водій транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_1 , вчинив ДТП. В подальшому, вони знаходились на місці ДТП;

- схему місця ДТП, яка сталася 21 травня 2022 року в м.Тернопіль, по вул.Протасевича, 3;

- акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 28 травня 2022 року;

- акт огляду тимчасово затриманого транспортного засобу від 21 травня 2022 року;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №5406148 від 22 травня 2022 року.

Відповідно до п. 2.5. (а) Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння, регламентовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року.

На підставі п.2 Розділу 1 Інструкції №1452/73 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Частина 3 статті 266 КУпАП передбачає, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Подібні вимоги щодо проведення огляду водія на стан сп`яніння містяться і в пунктів 6 та 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави стверджувати, що для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідна сукупність наступних фактів (з призми обставин справи, яка розглядається судом):

1) особа повинна керувати транспортним засобом; 2) у водія виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, визначенні у пункті 3 розділу І Інструкції; 3) поліцейський повинен запропонувати водієві на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зафіксувавши це відеозаписом чи у присутності 2 свідків; 4) отримати відмову водія від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, знову ж таки зафіксувавши це відеозаписом, або отримати таку відмову у присутності 2 свідків; 5) поліцейський повинен запропонувати водієві пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, зафіксувавши це відеозаписом чи висунувши вимогу у присутності 2 свідків; 6) отримати відмову водія від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, знову ж таки зафіксувавши це відеозаписом, або отримати таку відмову у присутності 2 свідків.

Судом встановлено, що на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, чітко зафіксовано те, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, пройти який він погодився та здійснив усі необхідні для цього дії. Однак, в процесі неодноразових спроб пройти вказаний тест, технічний пристрій не зафіксував жодних результатів. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що він також погодився. Далі на вказаному відеозаписі зафіксовано події, які відбувались у відділенні поліції, де працівники поліції повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, пройти який він також погодився та здійснив усі необхідні для цього дії, однак технічний пристрій не зафіксував жодних результатів.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тому в його діях відсутні будь-які ознаки порушення вимог п.2.5 ПДР України, стосовно відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

У зв`язку з наведеним, суд вважає слушними доводи ОСОБА_1 про те, що він погодився пройти у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак вказаним оглядом не зафіксовано жодних результатів, з незалежних від ОСОБА_1 причин. Крім того, на відеозаписі зафіксовано те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак, незважаючи на це, працівником поліції відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР України.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 травня 2022 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінні у медичному закладі, однак вказане направлення не може бути взяте судом до уваги, оскільки зазначені в ньому відомості спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, на якому чітко зафіксовано те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Також суд не бере до уваги наявне в матеріалах справи пояснення свідка ОСОБА_2 , в яких зазначено лише про те, що свідок був очевидцем ДТП. Вказані пояснення не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що будь-які докази які б підтверджували те, що ОСОБА_1 21 травня 2022 року о 22 год. 20 хв. в м.Тернопіль, по вул.Протасевича, 3б відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, в матеріалах справи відсутні.

Також, слід зазначити, що виходячи із змісту п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735, п.п.6, 8 Порядку №1103, п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395 оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак, працівниками поліції було оформлено вищевказане направлення незважаючи на те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, при цьому нормами КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП необхідно закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяТ. Я. Багрій