Справа № 463/6430/22 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/811/1429/22 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Мельничука І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Мельничука І.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.
Згідно з постановою, ОСОБА_1 25 серпня 2022 року о 23:30 год. на вул. Над Джерелом,1 у м. Львові, керував мопедом номер рами НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки мопеда та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, адвокат Мельничук І.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом тому його відмова від проходження огляду не може трактуватись, як адміністративне правопорушення. Апелянт зазначає, що працівники поліції, які прибули на місце, не зупиняли ОСОБА_1 , а допитаний у суді свідок зазначив, що він не бачив чи за кермом перебував саме ОСОБА_1 .
Також апелянт наголошує, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейським, що не керував мопедом, та вказав, що за кермом був товариш, однак дані обставини не враховано ні поліцейськими при складанні протоколу, ні судом при прийнятті рішення.
Захисник ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.
Заслухавши доводи захисника, перевіривши представлені матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановлених обставин, постановити мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом дотримані не повністю.
Зокрема, відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 25 серпня 2022 року о 23:30 год. на вул. Над Джерелом,1 у м. Львові, керував мопедом номер рами НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки мопеда та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом.

Зокрема, в матеріалах справи наявний диск з відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, виходячи з загального обсягу яких вбачається, що відеозапис починається з того, що поліцейські прибули на місце і ОСОБА_1 знаходиться біля транспортного засобу.

У матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі змісту яких неможливо встановити, хто саме керував мопедом, оскільки в таких не зазначено прізвища, імені, по батькові особи, а вказано лише водій. Тобто свідки не зазначили хоча б зовнішніх ознак водія, за якими можна було б ідентифіковано особу, яка керувала мопедом, щоб дало можливість суду встановити, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 .
У суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4 , зі змісту пояснень якого вбачається, що цього дня він із напарником ОСОБА_3 приступи до патрулювання в складі добровольчого формування територіальних громад № 17. В ході патрулювання, коли він з напарником рухалися на автомобілі, поряд з автомобілем на відстані приблизно 4-5 метрів вони побачили скутер, на якому їхали дві особи, водій та пасажир під час дії комендантської години. Приблизно через 100 метрів скутер зупинився, та коли він з напарником під`їхали до скутера, щоб запитати у водія чому такий їздить під час дії комендантської години, біля скутера знаходився лише ОСОБА_1 , який сидів на скутері. Однак з наданих пояснень незрозуміло хто сидів на скутері, водій, який керував скутером чи інша особа.
Проте, на ці обставини суд першої інстанції не звернув увагу та передчасно виніс рішення, яким визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, вищенаведені відомості протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, не узгоджуються з приписами ст. 252 КУпАП стосовно дотримання вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а тому не можуть бути визнані достатніми доказами по цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б беззаперечно підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у суду чи стороннього спостерігача, що вбачається з відповідної практики ЄСПЛ.
Зокрема, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.
Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, на думку суду апеляційної інстанції, матеріали слід направити до УПП у Львівській області ДПП для належного до оформлення.
В ході додаткової перевірки підлягають повторному дослідженню та встановленню такі обставини:
- чи свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 о 23:30 год 25 серпня 2022 року на вул. Над Джерелом, 1 у м. Львові було виявлено факт керування саме ОСОБА_1 мопедом (шляхом відібрання додаткових пояснень у ОСОБА_4 , ОСОБА_3 );
- хто ще із свідків був присутній і може підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (пояснення осіб);
- чи залишилась інформація про керування мопедом ОСОБА_1 на фото чи відеоносіях (по можливості долучити до справи ).
Перелік рекомендованих організаційних дій для працівників поліції може бути розширений в залежності від освітньої кваліфікації та практики оформлення відповідних протоколів у відповідності до відомчих та міжвідомчих нормативних актів.
На переконання апеляційного суду, без усунення зазначених недоліків зробити однозначний висновок щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_1 не є можливим, відтак неповнота даних є істотною і апеляційний суд не наділений повноваженнями таку усунути.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок судді є передчасним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2022 року серії ААД №085427 стосовно ОСОБА_1 , як неповно з`ясовані та неналежно оформлені, - направленню до Управління патрульної поліції у Львівській області для приведення матеріалів протоколу у відповідність до вимог закону, що дало б можливість прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Після проведення додаткової перевірки та дооформлення матеріалів необхідно вирішити питання про направлення матеріалів до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задоволити частково, постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2022 року серії ААД № 085427 стосовно ОСОБА_1 направити до Управління патрульної поліції у Львівській області для належного оформлення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.