ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1686/22 Справа № 199/7814/22 Суддя у 1-й інстанції - ЛИСЕНКО В. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Адигезалова Мехмана Адалета огли на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

захисника Адигезалова М. А. о.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 05.10.2022 о 01:00 годині у місті Дніпрі по Донецькому шосе, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а лише намагався в комендантську годину перепаркувати авто на інше місце. Крім того, останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що огляд водія проведений за допомогою неналежного технічного приладу, який не знаходиться у відповідному переліку дозволених приладів, а також за відсутності сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку. Посилається на відсутність свідків під час проведення огляду та невідповідність часу складення протоколу та проведення такого огляду водія.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, захисник в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 не заперечував проти проведення апеляційного розгляду без його участі, але за участю його захисника.

Відповідно до частин 5 та 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 353004 від 05.10.2022, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змісту якого слідує, що 05.10.2022 о 01:00 годині у місті Дніпрі по Донецькому шосе, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З відеозапису з бодікамери працівників поліції, правильність викладення змісту якого перевірено судом апеляційної інстанції, слідує, що водій ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом «Chevrolet Aveo» в комендантську годину. ОСОБА_1 пояснював свої дії тим, що він лише переганяв автомобіль до під`їзду будинку. ОСОБА_1 , який мав запах алкоголю з порожнини рота, поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора, на що він погодився. Далі водій продув газоаналізатор, який видав результат 1,03 проміле. ОСОБА_1 відразу запропонував поліцейським вирішити це питання на місці, відпустити його, не складати адміністративний матеріал, на що поліцейський попередив його про можливість бути притягнутим до кримінальної відповідальності за такі пропозиції. ОСОБА_1 після цього почав поводити себе агресивно по відношенню до поліцейських, відповідав грубою нецензурною лайкою на їх питання, вів себе зухвало. ОСОБА_1 відмовився підписувати складений у відношенні нього акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківку тесту газоаналізатора, які зафіксували у нього стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти в такому разі огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився, коли почув, що його після проведення такого огляду не привезуть додому працівники поліції.

Відповідно до акту огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки тесту газоаналізатора, результат огляду на стан сп`яніння 1,03 ‰. Водій ОСОБА_1 відмовився від підпису в акті огляду та на роздруківці тесту.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП вчиненого за обставин, викладених у протоколі.

Доводи апеляційної скарги захисника про неналежний технічний прилад за допомогою якого працівники поліції проводи відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, є аналогічними з доводами захисту в суді першої інстанції, які суд обґрунтовано відхилив, пославшись, що ОСОБА_1 не інкримінується порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, а він притягується до відповідальності за відмову від проходження медичного огляду, і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того, поліцейський на вимогу водія надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція)).

Проте ОСОБА_1 таку вимогу працівникам поліції не висував.

Посилання захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тільки хотів перепаркувати автомобіль, ґрунтуються на власній оцінці матеріалів справи.

Факт керування транспортним засобом визнавав і сам ОСОБА_1 на місці події, що підтверджується вищевикладеним відеозаписом. Як слідує з відеозапису інспектори поліції підходять до автомобіля за кермом якого знаходиться водій ОСОБА_1 , двигун заведений, горить ближнє світло фар, після чого (час запису 0:29:25), інспектор запитує у ОСОБА_1 чи далеко йому їхати, на що останній відповідає, що в арку і другий під`їзд. Потім інспектор запитує звідки їдете, на що останній пояснив, що з побачення з дівчиною. При цьому останній не пояснював, що він не керував транспортним засобом і тільки збирався перепаркувати автомобіль.

З іншої нагрудної камери поліцейського (час запису 0:03:15) ОСОБА_1 намагається домовитись з поліцейськими та пояснює, що він їде додому і показує, де знаходиться будинок. Жодних заперечень, що він не керував транспортним засобом, останній також не висловлював.

Час запису 0:16:36 ОСОБА_1 повторно пояснює, що він переганяв автомобіль додому.

Визначення терміну керування транспортним засобом наведено, зокрема в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Стосовно доводів захисника, що ОСОБА_1 погоджувався проїхати з поліцейськими до закладу охорони здоров`я та пройти відповідний медичний огляд, то такі доводи частково підтверджуються відеозаписом, проте ОСОБА_1 висував умову працівникам поліції для проходження медичного огляду, а саме, щоб вони його привезли назад до місця проживання.

Зазначена позиція була предметом оцінки судом першої інстанції та обґрунтовано відхилена і з такими висновками погоджується апеляційний суд.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до пунктів 6-7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Таким чином, положеннями ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкцією не передбачено доставку водіїв після проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я в зворотному напрямку.

Відеозаписом також зафіксовано, що ОСОБА_1 зазначає, що самостійно поїде до закладу охорони здоров`я та пройде медичний огляд протягом двох годин. На що поліцейські, посилаються на його попередні пояснення щодо неможливості пересуватись містом у комендатську годину, на що ОСОБА_1 пояснює, що він знайде спосіб як доїхати до медичного закладу (час запису 0:19:15, 0:22:30 - 0:23:40).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, що посилання водія на не доставляення його поліцейськими в зворотному напрямку після проходження медичного огляду є надуманим приводом не проходити такий огляд, оскільки, як слушно зазначив суд першої інстанції, наявність комендантської години не виключає у відношенні водія дії обов`язку, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху, а тому водій, який має ознаки алкогольного сп`яніння, зобов`язаний виконувати, навіть в комендантську годину, вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також вимоги ст. 266 КУпАП та інших підзаконних нормативно-правових актів з цього питання.

Таким чином, працівниками поліції правильно розцінено таку поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи захисника про відсутність понятих під час проведення поліцейськими огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, були предметом оцінки судом першої інстанції, які правильно спростовані.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані доводи захисника наводяться ним без урахування законодавчих змін, які були внесенні до статті 266 КУпАП, а саме частина друга статті викладена в такій редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення», відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять відеозапис з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано подія правопорушення, зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , порядок проведення огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, про які зазначає захисник в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Адигезалова Мехмана Адалета огли залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун