Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1153/21 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції за участю секретаря Дем`янчук Н.Д., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 16 червня 2021 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Житомирського районного суду Житомира від 16 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 гривні.

Згідно постанови суду, 10 квітня 2021 року о 15 год. 40 хв. на 162 км автодороги "Київ - Чоп" в с. Болярка Житомирського району та області ОСОБА_1 , керував автомобілем марки "Chery E5", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Житомирського районного суду Житомира від 16 червня 2021 року. Постановити нову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та відсутності події адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Вказав, що працівники поліції, які його зупинили, не надали йому можливості пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння спеціальними засобами, а зразу ж запропонували поїхати в лікарню на обстеження.

Зазначає, що не відмовлявся від проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння, як вказано у протоколі, але працівники поліції цього не зробили. Ніякими спец приладами його працівники поліції не обстежували, тому належних доказів того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння не здобуто.

Посилається на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення інших матеріалів, доданих до нього, працівниками поліції допущено істотні порушення норм законодавства. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про ознайомлення його з цим протоколом, відсутні дані про вручення йому одного з примірників складеного протоколу, відсутні його пояснення, а також не зазначено про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, до протоколу не долучено письмові пояснення свідків правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - відсутній, що міститься в матеріалах справи, відсутні дані, коли саме і де складено такий акт, а також відсутній його підпис про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та про відмову підписати цей акт.

Зазначає, що зібрані працівниками поліції матеріали справи не підтверджують факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, працівниками поліції у протоколі зазначено, що він порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Проте огляд на стан сп`яніння на місці стоянки автомобіля у присутності двох свідків працівниками поліції із використанням спеціальних технічних засобів не проводився та він не відмовлявся від проходження такого огляду, а тому вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з чим подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Однак вказане клопотання залишилося не розглянуте судом.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення його для медичного огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури освідчення, передбаченої Інструкцією. Крім того в протоколі зазначено ознаку алкогольного сп`яніння, окрім запаху алкоголю з порожнини рота, "поведінка, яка не відповідає обстановці", яка не передбачена згаданою Інструкцією, а тому, відповідно, і не відноситься до таких.

Зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, судової повістки не отримував, тому суд в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без його участі.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови в зв`язку з тим, що він пропущений з поважних причин, оскільки не був присутній при розгляді даної справи, а оскаржувану постанову отримав 30 червня 2021 року, що підтверджується відміткою на конверті поштового відправлення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 16 червня 2021 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності у скоєнні вказаного правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №531451 від 10.04.2021 року, 10 квітня 2021 року о 15 год. 40 хв. на 162 км автодороги "Київ - Чоп" в с. Болярка Житомирського району та області ОСОБА_1 , керував автомобілем марки "Chery E5", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол - поліцейським взводу №1 роти №4 УПП в Житомирській області старшим сержантом поліції Пилипчуком В.П., складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та містить їх підписи.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення інших матеріалів, доданих до нього, працівниками поліції допущено істотні порушення норм законодавства, а саме у протоколі відсутні дані про ознайомлення його з цим протоколом, відсутні дані про вручення йому одного з примірників складеного протоколу, відсутні його пояснення, а також не зазначено про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не долучено письмові пояснення свідків правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних, коли саме і де складено такий акт, а також відсутній його підпис про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та про відмову підписати цей акт, та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в графи «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» наявний підпис ОСОБА_1 , також роз`яснено останньому права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується самим протоколом та відеозаписом. Крім того з вказаного відеозапису також вбачається що ОСОБА_1 спочатку відмовився від отримання протоколу, а потім погодився. Разом з тим в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .. Безпідставними є доводи апелянта щодо відсутності акту огляду на виявлення стану сп`яніння, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, і наявність чи відсутність такого акту не впливає на доведеність складу правопорушення в його діях.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Також, апеляційний суд, враховуючи приписи ст.251 КУпАП, звертає увагу на те, що з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів, зокрема, з пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, та засвідчили, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився(а.с.4,5).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння також підтверджується відеозаписом з нагрудної веб камери поліцейського.

Так, з відео файлу вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» як на місці, так і в найближчому медичному закладі, на що останній відмовився, в присутності двох свідків. Також працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2,5 ПДР України, порядок оскарження дії працівника поліції та ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Будь якої незгоди чи заперечень ОСОБА_1 не зазначав ( а.с.7).

Також такий факт відмови від огляду підтверджується рапортом працівника поліції. (а.с.3).

Разом з тим в матеріалах справи наявний рапорт працівника поліції від 10.04.2021 року в якому останній зазначив, що під час складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 в написанні фабули було допущено помилку, а саме вказано проходження «медичного огляду» а тому просив вважати вірним «проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку», відмовився у присутності двох свідків (а.с.6).

Доводи апелянта стосовно того, що працівники поліції не надали йому можливості пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння спеціальними засобами, а відразу запропонували поїхати в лікарню на обстеження, та він не відмовлявся від проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, повністю спростовуються наведеними вище доказами, в тому числі і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Також апеляційний суд визнає доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, неспроможними, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, і наявність чи відсутність такого направлення не впливає на доведеність складу правопорушення в його діях.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції залишено без розгляду його клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд визнає безпідставними.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, суд критично віднісся до пояснень ОСОБА_1 , викладених у своєму клопотанні та розцінив ці пояснення як захисну позицію з метою уникнення адміністративної відповідальності. З вказаним висновком також погоджується й апеляційний суд.

Апеляційний суд визнає неспроможними також і доводи апеляційної скарги стосовно порушення під час розгляду справи судом першої інстанції прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ОСОБА_1 повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи щодо нього. Відповідно до наявного в матеріалах справи корінця рекомендованого повідомлення, яке ОСОБА_1 отримав особисто(а.с.24), він був повідомлений про судове засідання 16.06.2021.

В апеляційній скарзі не наведені інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог санкції ч.1 ст. 130 КупАП, яка є безальтернативною.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 16 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 16 червня 2021 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С.В. Бережна