Справа 688/1648/22
№ 3/688/654/22
Постанова

іменем України

07 липня 2022 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., за участі секретаря судового засідання Кулеші Л.М., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від заступника начальника з превентивної діяльності Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , вид. 25.02.2020 року, РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, працюючої сортувальником шпону у АТ «Шепетівка Вудстік»,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

встановив:

Формулювання доведеного обвинувачення, стаття закону про адміністративну відповідальність, за якою кваліфіковано дії особи.

17 травня 2022 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , вчинила відносно племінника ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії економічного та психологічного характеру, що полягали у недопусканні до житла та ображанні нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, що вияви лося у порушенні його права на доступ до житла, що належить йому на праві спільної часткової власності. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала. Суду пояснила, що 17 травня 2022 року до неї прийшли працівники соціальної служби, а також прийшли її племінник ОСОБА_2 та його дружина, які раніше проживали в іншій частині будинку, і у них були ключі від вказаної частини будинку. Вона змушена була змінити ключі від вхідних дверей, оскільки навісний замок поржавів. З цього приводу у них виникла сварка. Вона вважає, що племінник ОСОБА_2 не має права на дане житло, оскільки весь будинок належить їй, його вона успадкувала після смерті батьків, а її сестра мати ОСОБА_2 лише проживала у даному будинку. Тому вважає, що мала право на те, щоб поміняти замок у вхідних дверях тієї частини будинку, де раніше проживав племінник. На підтвердження факту належності їй житлового будинку надала суду свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 від 24 квітня 1982 року, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 від 15 березня 2021 року, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпілий ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 , вид. 11.05.2000 року) в судовому засіданні суду пояснив, що проживав у будинку по АДРЕСА_1 , який належить йому та його тітці ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, на підтвердження чого надав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 від 20 серпня 2021 року та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Даний будинок має два окремі входи. Після смерті матері у них з тіткою склалися неприязні стосунки, тітка вважає, що весь будинок належить їй, а тому перешкоджає йому проживати у частині будинку. Щоб уникнути сварок, він перейшов проживати до своєї дружини, однак наглядає за тією частиною будинку, в якій проживав з народження. 17 травня 2022 року прийшов до будинку, однак не зміг відкрити замок власним ключем, оскільки тітка поміняла замок, щоб не допускати його у будинок. Він попросив її відкрити двері, нащо вона почала обзивати його. Представники соціальної служби, що були присутні, оскільки здійснюють його супровід, зробили зауваження ОСОБА_1 , і лише після цього вона відкрила замок, і він зміг зайти у будинок, виявивши у ньому пошкоджені скло, двері та розкидані речі. Кожного разу, коли тітка не допускає його до будинку він переносить стрес, оскільки не може користуватися належним йому житлом. Зазначив, що він на даний час не працює, не має матеріальної можливості звернутися до суду для визначення порядку користування житловим будинком чи його розподілу у натурі, а тітка цим користується та порушує його право власності.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 (паспорт НОМЕР_4 , вид. 20.03.1997 року) суду пояснила, що є дружиною ОСОБА_2 , з яким уклали церковний шлюб. Чоловік з народження проживав разом зі своєю матір`ю у будинку по АДРЕСА_1 , в якому також проживає його тітка ОСОБА_1 , даний будинок має два окремі входи. На даний час у них склалися неприязні стосунки, а тому з січня 2022 року чоловік проживає у неї. 17 травня 2022 року їм зателефонували зі служби в справах сімї, дітей та молоді, повідомили, що проводитимуть обстеження у ОСОБА_1 , тому ОСОБА_2 , супровід якого вони здійснюють, також може навідати власне житло. Прийшовши до будинку помітили, що хвіртка, яка веде до входу у частину будинку, в якій проживав ОСОБА_2 закрита проводом, вхід завалений гілками дерев. Вони зайшли на подвір`я через вхід ОСОБА_1 , внаслідок чого розпочалася сварка. Чоловік не зміг відкрити двері власним ключем, оскільки ОСОБА_1 змінила навісний замок. Лише на зауваження працівників соціальної служби, вона відкрила вхідні двері до будинку, де проживав чоловік. У будинку виявили, що не було скла в дверях, пошкоджені двері та розкидані речі чоловіка. Зазначила, що ОСОБА_1 категорично заперечує право чоловіка на частину будинку та постійно виганяє його, вчиняє інші перешкоди.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства підтверджується зібраними та перевіреними у суді доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №162630 від 24 червня 2022 року, яким зафіксовано факт вчинення домашнього насильства;

заявами ОСОБА_2 від 15 та 16 червня 2022 року та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від 16 червня 2022 року, згідно якого ОСОБА_2 подав заяву про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , яка 17 травня 2022 року близько 14 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , не допускала його до будинку, виганяла з будинку, ображала нецензурними словами.

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 24 червня 2022 року.

Мотиви суду щодо доведення обвинувачення.

Відповідно до п.п.3,4,14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на дядька (тітку) та племінника (племінницю), що передбачено п.12 ч.2 ст. 3 цього Закону.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так, ОСОБА_1 належить 5/8 частин будинку, які вона успадкувала: після смерті батька ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 квітня 1982 року, в розмірі ј частки від Ѕ частки жилого будинку, що складає 2/8 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок; та після смерті матері ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2021 року, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, у розмірі Ѕ частки від ѕ часток у праві спільної часткової власності на будинок, що складає 3/8 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок. ОСОБА_2 належить 3/8 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок, які він успадкував після смерті матері ОСОБА_10 , котра в свою чергу успадкувала їх після смерті матері ОСОБА_4 .

В судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2022 року близько 15 год. знаходячись за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , усвідомлюючи те що племінник через матеріальний стан, недостатність життєвого досвіду позбавлений можливості встановити порядок користування спільною частковою власністю чи провести її поділ у натурі, не допускала свого племінника ОСОБА_2 до належного йому на праві спільної часткової власності житла, змінивши навісний замок, ображала його нецензурною лайкою, чим порушила його особисті права і свободи на вільне користування житлом, та викликала у нього емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила відносно племінника ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії економічного та психологічного характеру та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за що і повинна нести адміністративну відповідальність.

Мотиви призначення стягнення.

Визначаючи вид стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, її майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 слід обрати стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи всі обставини справи, керуючись ст.ст. 33, ч.1 ст.173-2, 283-285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанову суду звернути до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК