Справа № 167/779/21 Провадження №33/802/322/22 Головуючий у 1 інстанції:Гармай І.Т.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судового засідання Хитрика Р.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Василюка І. М., розглянувши апеляційну скаргу Василюка І.М. на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 16 травня 2022 року

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто в дохід держави 496,20 грн судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 02 год 30 хв 26 вересня 2021 року на автомобільній дорозі із сполученням с.Переспа - с. Мильськ в с. Забара Луцького району, керував транспортним засобом «Фольксваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини та неадекватна поведінка. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, він же, о 04 год 04 хв 26 вересня 2021 року в с. Переспа на вул. Ковельська керував транспортним засобом «Фольксваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник Василюк І.М. подав апеляційну скаргу,в якій просить оскаржуване рішення скасувати як незаконне та необґрунтоване, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог процесуального закону.

Стверджує, що при складенні щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення працівниками поліції були допущені істотні порушення.

Так, щодо обставин, які зазначені в протоколі № 074889 (02 год 30 хв 26 вересня 2021 року), апелянт вказує про заперечення його клієнтом факту керування ним транспортним засобом, що також не вбачається і з наявних матеріалів справи. Крім цього, відеозапис, на який суд послався як на допустимий доказ у даній справі, на думку захисника, не може братися судом до уваги, оскільки він здійснювався за допомогою особистого телефону поліцейського, є усіченим та не містить жодних ідентифікаційних ознак. Апелянт вважає, що внаслідок відсутності факту порушення ОСОБА_1 правив дорожнього руху, яке слугувало б причиною зупинки, працівники поліції не мали права проводити будь-які заходи щодо виявлення у водія стану алкогольного сп`яніння. Також зазначає про порушення поліцейськими процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останньому не видавалось направлення на проходження відповідного огляду в медичному закладі, а наявний висновок з Рожищанської центральної районної лікарні складений на бланку, який втратив чинність.

Щодо обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується протоколом № 748998 (04 год 04 хв 26 вересня 2021 року), захисник зазначає наступне. Хоча відеозаписом наявним в матеріалах справи і встановлюється факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , однак ним не доводиться факт порушення ним ПДР, що унеможливлює, на думку апелянта, подальші дії працівників поліції щодо проведення перевірки водія на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, даний відеодоказ є не безперервним, у зв`язку з цим він не може братись в основу доведеності винуватості його підзахисного. Також при складані вказаного протоколу поліцейськими, як вважає захисник, ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків.

На переконання захисника наведені порушення є істотними, такими що перешкодили суду прийняти законне і обґрунтоване рішення, а тому просить скасувавши постанову суду, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях його клієнта складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянтів, які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про її винуватість у вчиненні правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, його винуватість підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074889 від 26 вересня 2021 року та серії ААБ №074889 від 26 вересня 2021 року, поясненнями ОСОБА_1 від 26 вересня 2021 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 вересня 2021 року та відеозаписами наданими працівниками поліції.

На переконання захисника Василюка І.М., внаслідок відсутності в матеріалах справи доказів порушення ОСОБА_1 правил ПДР, подальші дії працівників поліції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння його клієнта є неправомірними, а докази надані ними, зокрема і відеозапис, неналежними і недопустимими.

Дослідивши матеріали справи в частині вчинення ОСОБА_1 правопорушення інкримінованого йому протоколом серії ААБ №074889 від 26 вересня 2021 року, апеляційний суд вважає вказані твердження апелянта безпідставними. Місцевим судом було допитано особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074898 ОСОБА_4 , який пояснив, що перебуваючи на чергуванні 26 вересня 2021 року ним було помічено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який рухається з порушенням ПДР, зокрема, порушення рядності. Відповідно до протоколу судового засідання(а.с.91) співробітник поліції вказав, що постанова за порушення правил дорожнього руху на ОСОБА_1 не виносилась, за дане порушення водія було попереджено усно.

Також відеозаписом, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та момент його зупинки поліцейськими. Окрім цього, на ньому зафіксовано відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я. Відмова від проходження вищевказаного огляду також стверджується поясненнями самого ОСОБА_1 . Посилання захисника щодо наявності в даному поясненні підпису нібито особи « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 » не заслуговують на увагу суду, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення міститься ідентичний підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також слід зазначити, що даний протокол підписано особою, яка його склала, та ОСОБА_1 , який в графі пояснення власноруч написав про згоду з обставинами викладеними у ньому, а також не містить з боку останнього жодних заперечень при його складанні. Крім того, при складенні вказаного протоколу ОСОБА_1 роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, про що свідчить власноручний його підпис, а тому твердження захисника з даного факту є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України за протоколом серії АББ № 074898 від 26 вересня 2021 року, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Місцевим судом також була допитана особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074889 від 26 вересня 2021 року ОСОБА_5 , який вказав, що під час чергування ним було помічено як рухався транспортний засіб лише з однією ввімкненою фарою і зв`язку з цим його було зупинено. Під час розмови з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився як на місці зупинки транспортного засобу, так і в подальшому безпосередньо в медичному закладі, в зв`язку з чим і було складено протокол про адміністративне правопорушення. У зв`язку з цим, твердження захисника щодо неправомірного зупинення працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху не відповідає дійсності, а тому вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідає положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. Відсутність відеофіксації самого керування ОСОБА_1 автомобілем не спростовує наявність в його діях порушень п.2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку.

Матеріалами стверджено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за обома протоколами зафіксований технічними засобами відеозапису, на яких чітко вбачається процедура його огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника на їх неналежність і недопустимість як доказу, оскільки запис, зокрема, доданий до протоколу серії ААБ № 074889, не містить дати та часу, а також знятий на мобільний телефон поліцейського, є необгрунтовними, оскільки ними зафіксовано саме особу ОСОБА_1 , про що останній ствердив в судовому засіданні місцевого суду, та процедура його огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дані відеозаписи, прикріплені до матеріалів справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Також ОСОБА_1 повідомив суд першої інстанції, що пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в Рожищенській ЦРЛ відмовився в зв`язку з відсутністю у них, на його погляд, належних умов. Дана відмова також стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданим вищезазначеним медичним закладом. У вказаному висновку хоча і зазначено, що він складався в присутності уповноваженої особи Державтоінспекції, на що звертає увагу апелянт, однак обстежувану особу на огляд доставив капітан поліції ОСОБА_5., який є уповноваженою особою Національної поліції на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а тому даний висновок в порядку ст.251 КУпАП є належним і допустимим доказом.

Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Також будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів викладених в апеляційній скарзі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Василюка Ігоря Миколайовича залишити без задоволення., а постанову судді Рожищанського районного суду Волинської області від 16 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук