ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2003/21 Номер провадження 33/814/15/22Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Гринь А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Миргородського міськрайонного суду м. Полтава від 01 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього адміністративне стягнення за ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП у межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 гривні судового збору на користь держави.

За постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 17 липня 2021 року о 18 годині 21 хвилині, керуючи автомобілем SKODA SUPER B, н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Ігнатенка та Троїцької у м. Миргород у порушення вимог п.16.11 ПДР України не надав переваги в русі автомобілю PEUGEOT T605, н.з. НОМЕР_2 , та вчинив зіткнення з ним, унаслідок чого згаданим транспортним засобам спричинено пошкодження.

У цей же день о 18 годині 35 хвилин ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.10 «а», «є» ПДР України, після вчинення ним даної ДТП залишив її місце та вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду м. Полтава від 01 вересня 2021 року в частині визнання його винуватим за ч.4 ст.130 КУпАП, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у цій частині та накласти на нього адміністративне стягнення за ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: він вживав алкогольні напої перед керуванням автомобілем та настанням ДТП, а в поясненнях з метою уникнення відповідальності помилково зазначив, що пив алкоголь після зіткнення; протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог закону, так як у ньому не повністю вказано посаду особи, яка склала цей протокол; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17 липня 2021 року є недійсним, оскільки складений з порушенням приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, та названий огляд проведено в закладі охорони здоров`я, якому не надано право на його проведення.

Також ОСОБА_1 посилається на те, що місцевим судом проведено розгляд справи без його участі, через це він не зміг надати пояснення та заявити клопотання про допит свідків.

Суд апеляційної інстанції вислухав ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, допитав потерпілого, свідків і поліцейського, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

Правильність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 та 124 КУпАП, ніким з учасників провадження не оспорюється, а тому відповідно до ст.294 КУпАП оскаржувана постанова в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Цих вимог судом першої інстанції дотримано.

Відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Наведені положення корелюються з п.2.10 «є», вимогами якого встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а саме у вживанні ним після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми доказами, та є обґрунтованим.

Як видно з матеріалів справи, факт вчинення водієм ОСОБА_1 17 липня 2021 року о 18 годині 21 хвилині на перехресті вул. Ігнатенка та Троїцької в м. Миргород при керуванні ним транспортним засобом SKODA SUPER B, н.з. НОМЕР_1 , ДТП з автомобілем PEUGEOT T605, н.з. НОМЕР_2 , унаслідок чого ці транспортні засоби отримали пошкодження, в апеляційній скарзі не оспорюється.

Між тим, доводи апелянта про те, що він не вживав алкоголь після зіткнення, є безпідставними.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №064179 від 17 липня 2021 року, цього дня о 18 годині 35 хвилин по вул. Ігнатенка в м. Миргород ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.10«є» ПДР України вживав алкоголь після ДТП з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Протокол складений уповноваженою на те особою - поліцейським патрульної поліції Луценком І.В., підписаний останнім, а також особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без будь-яких зауважень (а.с.1).

Допитаний же судом апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 підтвердив залишення ОСОБА_1 місця ДТП, що відповідає даним відеозапису від 17 липня 2021 року, записаного на технічному носієві інформації, відповідно до якого по приїзду поліції ОСОБА_1 на місці зіткнення не було, а присутні там особи вказували на те, що він утік, у зв`язку з чим поліцейські певний час установлювали місцезнаходження останнього. Після повернення ОСОБА_1 неодноразово підтвердив, що вживав алкоголь (пиво) після вчиненого ДТП через нерви (04:40-04:47, 05:08-05:12, 05:21-05:24, 06:02-06:10 хвилини). Це він здійснював на місці вчинення адміністративних правопорушень без можливості узгодити версію, висунуту на свій захист, з іншими особами.

Аналогічні за змістом і хронологією подій обставини правопорушень підтвердив поліцейський Луценко І.В .

Зазначені вище докази об`єктивно узгоджуються з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №47 від 17 липня 2021 року, яким установлено перебування ОСОБА_1 після ДТП у стані алкогольного сп`яніння (серед іншого, результати застосування засобу вимірювальної техніки склали 1,96 та 1,76 проміле алкоголю) (а.с. 4).

Даний висновок підписано апелянтом без зауважень, лікарем і засвідчено печаткою КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування». Усупереч доводам апеляційної скарги цей медичний заклад входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, що підтверджується даними повідомлення в.о. директора КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» №01-13/1191 від 02 червня 2022 року. У той же час, зазначення у бланку висновку лікаря попередньої назви цього ж самого закладу та формальне недотримання приписів щодо повноти та термінологічної коректності викладу певних відомостей, які в цілому за своєю суттю мають організаційно-забезпечувальний характер, не є релевантною підставою для висновку про недопустимість чи недостовірність указаного доказу. Мотивованих та істотних обставин, які би ставили під сумнів правильність результатів проведеного медичного огляду, не встановлено.

Наведені ж вище обставини фактично підтвердив і допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4 - пасажир автомобіля ОСОБА_1 , неодноразово послідовно вказуючи, що апелянт вживав алкоголь як до, так і після ДТП, по який вони пішли, залишивши місце події.

Разом з тим у подальшому свідок ОСОБА_4 пояснював, що не бачив чи вживав після ДТП алкоголь ОСОБА_1 , останній поліції говорив, що пив 2 пляшки пива до зіткнення, однак із засобів об`єктивного контролю (відеофіксації) безперечно встановлено, що апелянт систематично підтверджував вживання ним алкоголю саме після ДТП. Так само показання свідка ОСОБА_5 про те, що з місця ДТП ОСОБА_1 відходив лише на 10-15 метрів спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано залишення місця ДТП порушником і здійснення його пошуку поліцейськими. Таким чином, показання свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які як вони самі підтвердили є друзями апелянта, в зазначеній частині неспроможні та спрямовані на допомогу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Більше того, слід зазначити, що вживання апелянтом алкоголю не тільки після, а й до ДТП (про що повідомляв ОСОБА_5 ), не спростовує наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

При цьому зміст інформації щодо обставин, які відбувалися після ДТП, не є складним для розуміння та сприйняття, через це ОСОБА_1 міг і мав усвідомлювати її. Апелянт як водій був обізнаний про категоричну заборону вживання алкоголю після ДТП і розумів наслідки цього, тому його посилання на те, що він помилково обмовив себе через юридичну необізнаність є безпідставними та спростовуються викладеними вище взаєузгодженими доказами по справі.

Тому, місцевий суд правильно встановив учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Санкцією ч.4 ст.130 КУпАП передбачено накладення на водіїв стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Накладене судом першої інстанції на ОСОБА_1 , який є водієм, стягнення, що є найменш суворим за ч.4 ст.130 КУпАП, відповідає вимогам ст.ст.23, 33, 36 КУпАП і сприяє меті адміністративного стягнення, тобто є необхідним та достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Між тим, твердження апеллянта в судовому засіданні апеляційного суду про застосування щодо нього адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами є неспроможними з огляду на те, що таке додаткове стягнення встановлене санкцією ч.4 ст.130 КУпАП як обов`язкове, до того ж у безальтернативному розмірі.

Щодо доводів ОСОБА_1 про здійснення розгляду справи без його участі під час провадження в суді першої інстанції, то можливість реалізації прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, йому було надано в суді апеляційної інстанції, якими він і скористався в повному обсязі.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Миргородського міськрайонного суду м. Полтава від 01 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун