Справа № 215/4819/22
05 грудня 2022 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Коноваленко М.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної спеціальної служби транспорту, Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, місце роботи: військова частина НОМЕР_1 , військовослужбовець призову по мобілізації в/ч НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає (виконання обов`язків служби) за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.4 ст. 172-11 КпАП України, -
Згідно протоколу в/ч НОМЕР_1 №21 від 30.11.2022 р., молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , о 13:00 годині був відсутній 21.11.2022 р. на контрольованому шикуванні всього особового складу о 08:00, 12:30, 14:00 та о 18:30, а також в період з 22 листопада по 29 листопада впродовж робочого часу не з`являвся. 29 листопада 2022 р. близько 7:45 самостійно прибув до військової частини, пояснив, що не вийшов на службу, оскільки вирішував особисті питання не пов`язані зі службою, вживав алкогольні напої про свою відсутність не попереджав, на телефонні дзвінки свідомо не відповідав, був відсутній у розташуванні військової частини з 08:00 год. 21.11.2022 р. по 07:45 29.11.2022 р. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання на з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, підтвердив обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, диспозиція частини 4 статті 172-11 КУпАП, передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті (самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб та самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістам під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб), вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 (затверджений Законом України від 17 березня 2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти з 17 березня 2014 року особливий період, який триває до теперішнього часу.
Стаття 1 Закону України «Про оборону України» регламентує, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час, період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст.ст 1,4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.
Стаття 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, регламентує, що солдат зобов`язаний: у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії №21 від 30.11.2022 року, рапортами, пояснювальною запискою ОСОБА_1 , наказом про призначення проведення службового розслідування №312 від 21.11.2022 р., актами проведення службового розслідування від 29.11.2022 р., наказом про результати проведення службового розслідування, службовою характеристикою та іншими матеріалами справи.
При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суддя враховує суспільно-небезпечний характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.
З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, враховуючи обставину, що пом`якшуює адміністративну відповідальність - щире каяття винного, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, тому, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.
Накладення на правопорушника інших видів стягнень, передбачених санкцією інкримінованої статті, вважаю таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.
Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496.20 гривень.
Керуючись ст.ст. 9-11, 27, 33, 34, 172-11, 221, 246, 251, 252, 283-285, 294, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.
Згідно зі ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: