Справа № 481/278/22
Провадж.№ 3/481/147/2022
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

16.06.2022 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участі секретаря с/з Канівець О.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Ядловського І.М., розглянувши в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

26.04.2022 року до суду надійшов протокол серії ДПР18 №211402 від 02.04.2022 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України ОСОБА_1 , згідно якого 02.04.2022 року о 18:50 годині в с.Вільне Запоріжжя по вул. Гагаріна гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ LANOS TF69X д/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів і порушення мови, різкий запах алкоголю із ротової порожнини) та при цьому на місці зупинки відмовився від медичного огляду та огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні правопорушення заперечив та пояснив, що дійсно 02.04.2022 року вживав спиртні напої, але за кермо свого автомобіля не сідав. Натомість за кермом його автомобіля того дня їздив його брат, а ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні. Зазначив, що працівники поліції дійсно пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але продути прилад Драгер йому не пропонували. На зазначену пропозицію останній відмовився, оскільки він не керував транспортним засобом після вживання спиртних напоїв. Крім того наголосив, що в його присутності протокол відносно нього за ч.1ст.130 КУпАП не складався. Просив провадження відносно нього закрити.

Захисник Ядловський І.М. в судовому засіданні провадження відносно його підзахисного просив закрити оскільки в матеріалах справи відсутні докази факту керування його підзахисним транспортним засобом за обставин зазначених в протоколі. Крім того зазначив, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду та фіксації відмови від нього визначену законодавством, що призводить до визнання її недійсною.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно приблизно в квітні 2022 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 перебували в магазині «Берізка» в с.Вільне Запоріжжя та були свідками словесного конфлікту між гр. ОСОБА_1 та іншими особами. Через зазначений конфлікт було викликано працівників поліції, які приїхали хвилин через 20 та забрали ОСОБА_1 з місця пригоди. Хто приїхав на автомобілі, який належить гр. ОСОБА_1 останній не бачив, оскільки весь час перебував в середині магазину. Зазначив, що в той день не бачив гр. ОСОБА_1 за кермом його автомобіля та не зупиняв останнього, оскільки весь час перебував в середині магазину, а вийшов на вулицю лише після приїзду працівників поліції. Письмові пояснення долучені до матеріалів справи підписав не читаючи вже наступного дня після вищевказаних подій. Також зазначив, що свідком відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не був.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення та оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень статті 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у статтях 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015року № 1376 (далі Інструкція № 1376), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Так, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аналогічні вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в Інструкції № 1376 та Інструкції № 1395.

Згідно з диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є діяння учасника дорожнього руху виражене у керуванні транспортним засобом особою та її відмова, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння відповідно до ст.266 КУпАП на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Між тим, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №211402 від 02.04.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення, вбачається, що в ньому було зазначено про те, що останній керував автомобілем ЗАЗ LANOS TF69X д/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів і порушення мови, різкий запах алкоголю із ротової порожнини) та на місці зупинки відмовився від медичного огляду та огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер у встановленому законом порядку.

Тобто в протоколі зазначено про відмову від проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, натомість відомостей щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я відсутні. При цьому зазначено про відмову від якогось медичного огляду.

Таким чином вдаючись до надмірної деталізації встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, посадовою особою не перераховано всіх необхідних його складових.

З огляду на вищезазначене, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №211402 від 02.04.2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, не відповідає вимогам статей 254, 256 КУпАП, Інструкції № 1376, оскільки не містить даних, які в повній мірі характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, що прямо закладено в диспозиції даної статті.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №211402 від 02.04.2022 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами при цьому перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або ж відмовилися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тобто, відповідальність за зазначеною статтею настає лише в разі, якщо особа керує транспортним засобом.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З огляду на вищезазначене в судовому засіданні факт керування ОСОБА_1 автомобілем будь-якими належними, допустимими та достовірними доказами не доведений і наведене спростовується наступним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що 02.04.2022 року він дійсно вживав алкогольні напої, однак за кермом вищевказаного автомобіля не перебував, а керував даним автомобілем його брат. Працівники поліції чи інші особи його не зупиняли та від керування не відсторонювали.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що не бачив того дня хто приїхав на автомобілі, який належить гр. ОСОБА_1 , оскільки весь час перебував в середині магазину. Зазначив, що в той день не бачив гр. ОСОБА_1 за кермом його автомобіля та не зупиняв останнього, оскільки весь час перебував в середині магазину, а вийшов на вулицю лише після приїзду працівників поліції.

Судом не взято до уваги письмові пояснення долучені до матеріалів справи свідка ОСОБА_2 , оскільки останнього було допитано безпосередньо в судовому засіданні під присягою та встановлено, що останній підписав їх не читаючи вже наступного дня після вищевказаних подій.

Суд критично ставиться до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні, відповідно до яких останній весь час перебував разом з ОСОБА_3 в приміщенні магазину та не бачив гр. ОСОБА_1 за кермом його автомобіля.

Суд не має підстав сумніватися в поясненнях свідка ОСОБА_2 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки останні являються послідовними, узгоджуються між собою та доповнюють один одного.

Інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано.

Крім того відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На підтвердження відмови від проходження огляду на стан сп`яніння суду надано відеозапис зі службового планшету поліцейського, на якому зафіксовано пропозицію особі ( прізвище якої не озвучено) пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або ж в медичному закладі.

Суд не приймає як належний доказ матеріали відеофайлу video_2022-04-15_09-05-23 долученого до матеріалів справи, оскільки останній не містить відомостей щодо дати та часу зйомки, крім того працівниками поліції не оголошено в рамках якого провадження ( ст.КУпАП за якою складається протокол) ведеться відеозапис та не зазначено анкетні дані Особи відносно якої фіксують, відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Натомість особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заперечує проведення зйомки за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

За такого належними доказами які б підтверджували відмову особи він проходження огляду на стан сп`яніння та відсутність порушення процедури його проведення можуть бути лише пояснення двох свідків, натомість в протоколі не зазначено про наявність свідків при фіксуванні відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що працівниками поліції було порушено порядок направлення водія для огляду на стан сп`яніння та фіксації відмови від проходження останнього.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - суду не надано, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя