ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2022 Справа №607/4413/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , начальника АЗС ТОВ «Надежда Рітейл 17 № 60»

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 096757 від 31 березня 2022 року, ОСОБА_1 31 березня 2022 року о 10 год. 27 хв. перебуваючи на посаді начальника АЗС ТОВ «Надежда Рітейл 17 №59», що знаходиться за адресою с. Великі Гаї, вул. Об`їзна, 11 Тернопільського району допустив роботу АЗС ТОВ «Надежда Рітейл 17 №59» з наданням реалізації скропленого газу касиром торгівельного залу ОСОБА_2 ОСОБА_3 за кошти в сумі 500 грн. з анульованою ліцензією на право роздрібної торгівлі пальним, своїми діями порушив вимоги Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Однак, його захисником адвокатом Скабуком Ю.М. було подано письмові пояснення в яких вказав, що ОСОБА_1 господарської діяльності не здійснював та не здійснює за вказаною адресою, реалізацію пального не проводив та не проводить, суб`єктом господарювання не являється, в матеріалах справи відсутні, докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а також без одержання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним навіть одноразово, не то що систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року).

Вказав, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає в разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Під господарською діяльністю в ст. 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацію товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та / або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договором комісії, доручення та агентськими договорами.

Громадянин ОСОБА_1 господарської діяльності не здійснював та не здійснює за вказаною адресою, реалізацію пального не проводив та не проводить, суб`єктом господарювання не являється, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а також без одержання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.

Крім того, зазначив, що посилання в протоколі на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» є недоречним, оскільки вказаний закон не поширюється на ліцензування торгівлі пальним. Ліцензування діяльності з торгівлі пальним здійснюється у відповідності до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Водночас, з метою підтримки бізнесу, розуміючи що отримання цілого ряду дозвільних документів ускладнено чи навіть неможливо, урядом прийнято Постанову Кабінету Міністрів України від 18 березня 2022 p. N 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану», відповідно до якої: «у період воєнного стану права на провадження господарської діяльності може надаватися суб`єктами господарювання на підставі подання до Міністерства економіки, а суб`єктами господарювання, що здійснюють охоронну діяльність, - до Міністерства внутрішніх справ, декларації про провадження господарської діяльності (далі - декларація), що містить відомості згідно з додатком І, без отримання дозвільних документів (документів дозвільного характеру, ліцензій або інших результатів надання публічних послуг), крім видів господарської діяльності за переліком згідно з додатком 2.»

З метою набуття права на здійснення роздрібної торгівлі пальним, у відповідності до вказаної норми ПКМУ № 314, ТОВ «Надежда Ритейл 2017» подано через центр надання адміністративних послуг (управління надання адміністративних послуг Полтавської міської ради) Декларацію вих. № 83/60 від 30.03.2022 року (подана 31.03.2022 року нарочно) про провадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним по об`єкту - АЗС № 60, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Великі гаї, вул. Об`їзна, 11 (копія декларації з відміткою про отримання ЦНАП додається).

Таким чином, на момент складання протоколу - 31.03.2022 року, ТОВ «Надежда Ритейл 2017» набуло право здійснення роздрібної торгівлі пальним на підставі поданої Декларації вих. № 83/60 від 30.03.2022 року.

Тому просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення. Крім цього, адвокат Скабук Ю. М. вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення йдеться про АЗС № 59, в той час, як ОСОБА_1 є начальником ВЗС № 60.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 164 КУпАП, передбачено відповідальність за (серед іншого) провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії.

Згідно викладу адміністративного правопорушення, посадовою особою інкримінується ОСОБА_1 провадження господарської діяльності у період зупинення дії ліцензії.

Поняття господарської діяльності визначене положеннями частин першої та другої статті 3 Господарського кодексу України.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до 4.2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п.14.1.36 ст.14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання відповідно до закону, є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП .

Крім цього, у протоколі зафіксовано правопорушення, яке мало місце на АЗС № 59, в той час як ОСОБА_1 є начальником АЗС № 60. Також у протколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України « Про ліцензування видів господарської діяльності», в той час як ліцензування діяльності здійснюється у відповідності до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»

Також в матеріалах адміністративної справи відсутні посадові обов`язки ОСОБА_1 , що не дає можливості суду встановити, які обов`язки покладені на ОСОБА_1 .

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 164 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.9, 164, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 265, 280, 283, 284, 304, 305 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП - закрити, у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич