Справа № 346/3591/22
Провадження № 3/346/2576/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, складену відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,
у с т а н о в и л а :
27.08.2022р. о 23.17 год. на 154 км. автодороги А-10 в Коломийському районі, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено з використанням спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 7510» у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, згідно якого кількість проміле становить 1,82. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України за що передбачена відповідальність за ст.. 130 ч.1 КУпАП.

Справа призначалася до розгляду на 27.10.2022р., 16.11.2022р., 08.12.2022р. та 27.12.2022р. В жодне судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).
З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до суду, що відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведено повністю, оскільки вона підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 201744; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та результат огляду на стан сп`яніння, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом в акті; роздруківкою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 7510», згідно якого у ОСОБА_1 виявлено 1,82 проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Коломийська ЦРЛ»; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутніми під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та засвідчили результат, а також матеріалами відеозапису, на якому зафіксовано проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат проходження та погодження з ним ОСОБА_1 , а також відмова останнього від направлення в медичний заклад для проходження огляду.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, являється військовослужбовцем.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року (зі змінами від 19.12.2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або його взагалі не мала.
Згідно довідки старшого інспектора ВАП УПП в Івано-Франківській області Корнути О. встановлено, що за даними інформаційного порталу Національної поліції України, посвідчення водія ОСОБА_1 станом на 29.08.2022р. не видавалось.
Таким чином, з урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано лише у виді штрафу в межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :
Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Третьякова І. В.