№ 336/8993/21
пр. № 3/336/55/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива Олена Володимирівна, кторівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

25 жовтня 2021 року, о 13 годині 04 хвилин, ОСОБА_1 , на другому кілометрі автодороги Запоріжжя-Донецьк, керував транспортним засобом «ВАЗ 21083», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували зіниці очей, які не реагували на світло, виражене тремтіння пальців рукі. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 , який викликався до суду належним чином, а саме: за допомогою направлення СМС-повістки на номер телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом направлення кореспонденції суду засобами поштового зв`язку, а також шляхом розміщення інформації про дату, час та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади, яка є загальнодоступною, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності, поведінку ОСОБА_1 щодо його неявки у судові засідання суд розцінює як намагання затягнути процес та уникнути відповідальності.

За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 у відповідності до положень ст. 268 КУпАП.

При цьому правопорушник через представника - адвоката Шевченко К.О. - надав суду письмову заяву, яка містить заперечення проти причетності до вчинення правопорушення, яке передбачене ст. 130 КУпАП, та прохання про закриття провадження в справі з підстав відсутності в діях правопорушника ознак складу правопорушення, за якими складений протокол.

За змістом письмових пояснень ОСОБА_1 , останній не визнає винуватості у вчиненні правопорушення, вважаючи, що його огляд на стан сп`яніння був проведений з грубим порушенням законодавства, тому є недійсним, виходячи з такого.

Підстав для його направлення на медичний огляд під час зупинки транспортного засобу у поліцейських не було, оскільки він не виявляв жодної з наведених в протоколі ознак наркотичного сп`яніння. Разом з тим він не відмовлявся від проходження огляду, а лише просив дати йому направлення для його проходження у Вільнянській лікарні, де він в той час проходив лікування від бронхіту, проте співробітники поліції невмотивовано відмовили в задоволенні цього прохання. При цьому він одразу по приїзді до Вільнянську самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я з заявою про проходження огляду на стан сп`яніння та отримав висновок про відсутність у нього ознак будь-якого сп"яніння.

У зв`язку з викладеним просить визнати його невинуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками якої складений протокол.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Стаття 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбаченоп.2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу працівника патрульної поліції пройти медичний огляд у на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Винуватість правопорушника у вчиненні описаних дій підтверджує протокол про адміністративне правопорушення, який в силу вимог законодавства про адміністративні правопорушення є джерелом доказів (ст. 251 КУпАП).

До доказів винуватості також відносяться:

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 25.10.2021 року, з якого випливає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження цього огляду (а. с. 3);

- відеозапис події, наданий управлінням патрульної поліції, огляд якого робить очевидним перебування ОСОБА_1 на водійському сидінні та його відмову від поїздки до будь-якого медичного закладу;

- рапорт співробітника поліції, який склав протокол, про відмову водія ОСОБА_1 проходити медичний огляд на стан сп"яніння в медичному закладі (а. с. 5).

На це вказує зміст відтвореного суддею відеозапису складання протоколу, під час якого правопорушник категорично відмовляється від поїздки до будь-якого медичного закладу, заявляючи, що бажає пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та не має часу на поїздку до лікарні, запитує у співробітників поліції, чи не є можливим вирішити питання без складання протоколу, та заявляє, що в суді пояснить причину відмови і т. і.

Заяви правопорушника на місці зупинки автомобіля про категоричне небажання їхати для огляду до будь-якої лікарні спростовують його пояснення, надані судді, про те, що він бажав їхати для огляду саме до Вільнянської лікарні, проте отримав відмову співробітників поліції.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Згідно із ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Враховуючи наявність законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду, факт відмови від проходження такого огляду має бути підтвердженим у встановленому згаданим нормативним актом порядку.

Відповідно до п. 3 «Порядку…» огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Наведені положення нормативного джерела, що впорядковує процедуру огляду водіїв, співробітниками поліції виконано.

На висновок судді про причетність ОСОБА_1 до інкримінованих йому дій не впливає зміст наданого ним висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп"яніння, який (огляд), як пояснює правопорушник, він пройшов самостійно і який увінчався висновком про відстуність ознак у нього сп"яніння на момент проходження цього огляду, оскільки:

- по-перше, відмова від проходження огляду є самостійною дією (бездіяльністю), що утворює диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП і тягне передбачену санкцією цієї статті відповідальність, незалежно від того, в якому стані перебуває особа;

- по-друге, навіть якби предметом доказування в цій справі було доведення наявності або відсутності ознак сп"яніння у ОСОБА_1 , суддя не приймає як належний доказ означений висновок, оскільки його зміст в частині посилання лікаря на присутність під час проведення огляду поліцейських, які не надали лікарю службові посвідчення для внесенні відомостей про них до висновку, суперечить поясненням самого ОСОБА_1 про те, що він самостійно звернувся до закладу охорони здоров"я, та змісту протоколу про відмову ОСОБА_1 від проходження цього огляду у присутності поліцейських, що, власне, і зумовило складання протоколу.

За вказаних обставин сукупність досліджених суддею доказів дає підстави дійти беззаперечного висновку про дотримання автором протоколу вказаних положень законодавства.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Встановивши обставини справи на підставі наданих судді фактичних даних, суддя знаходить сукупність цих даних, які є допустими, належними та достовірними, достатньою для прийняття процесуального рішення на користь висновків автора протокоул, яке поза розумним сумнівом доведене в цьому провадженні.

Наведені обставини виключають ухвалення постанови про закриття провадження в справі, підставою для якого, на думку сторони захисту, є відсутність даних, які неспростовно вказують на причетність правопорушника до інкримінованих йому дій.

Вирішуючи питання про адміністративну відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати зазначені в санкції частини статті, за ознаками якої складений протокол, адміністративні стягнення, не вбачаючи підстав для звільнення правопорушника від відповідальності.

Сплаті у відповідності до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі встановленому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 27, 33-36, 40-1, 130 ч. 1, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків невідомий, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК м. Київа/220301061, МФО 899998, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України, Рахунок отримувача: UA0026001.).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 34000 гривень, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Щаслива

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік