ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 677/277/22

Провадження № 33/4820/669/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Цимбалістої В.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн.20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що 13 лютого 2022 року о 21 год. 25 хв. в м. Красилів по вул. Грушевського Хмельницької області, в порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, відповідно до якого «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», керувала транспортним засобом марки «КІА Soul», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно неї закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що вона не відмовлялася від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №164695 від 13.02.2022 року, який був складений інспектором поліції, того ж дня, о о 21 год. 25 хв. в м. Красилів по вул. Грушевського Хмельницької області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «КІА Soul», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Як вбачається з вищезазначеного протоколу в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснила, що вона керувала автомобілем КІА НОМЕР_1 , перед цим о 13 год. 00 хв. випила бокал вина та підтвердила, що відмовляється від медичної експертизи на місці зупинки та у медичному закладі (а.с.1).

Також винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім вищезазначеного протоколу, підтверджується дослідженими доказами судом першої інстанції в судовому засіданні, зокрема показами допитаних в судовому засіданні судом першої інстанції свідків:

ОСОБА_2 який повідомив, що 13 лютого 2022 року виявили автомобіль марки «КІА Soul», який рухався в темну пору доби без увімкнених фар, подав сигнал для зупинки. В ході розмови з водієм ОСОБА_3 було чути сильний запах алкоголю, навіть незважаючи на наявність маски на обличчі. Працівниками поліції пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_3 відмовилася, відеозапис перервався, оскільки ОСОБА_1 почала хвилюватись, після чого почала скаржитись на погане самопочуття та почала непритомніти. Втрачала свідомість не один раз, тому було прийняте рішення зателефонувати чоловіку і підвезти її до будинку. Біля будинку вона знову намагалось втратити свідомість, тому просили чоловіка її завести в квартиру, однак він не захотів, тому він із напарником її заводили в квартиру. Разом з тим, ОСОБА_3 пропонували пройти огляд і на місці, і в медичному закладі, однак вона одразу відмовилась, тому що добровільно призналась, що вживала вино. По причині такої поведінки ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення хоч і був складений на той день, однак на підпис і для отримання пояснень вони зустрічались на наступний день.

та ОСОБА_4 , який повідомив, що 13 лютого 2022 року виявили автомобіль, який рухався в темну пору доби без увімкнених фар, зупинили його, вийшла жінка. В ході розмови з водієм почув в неї запах алкоголю, а також була нечітка мова. Працівниками поліції пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак водій відмовилася одразу від будь-якого огляду, зокрема зразу говорила, що не хоче проходити огляд, після чого почала скаржитись на погане самопочуття та почала непритомніти. Доставити її до медичного закладу в такому стані її не представлялося можливим. Протокол було доскладено та підписано на наступний день.

Покази надані свідками в судовому засіданні у суді першої інстанції узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи.

Крім того, судом першої інстанції в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6 , який підтвердив, що ОСОБА_5 їхала в медичний заклад з працівниками поліції для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, через періодичні запаморочення ОСОБА_5 , доставити її до медичного закладу не виявилося за можливе. Вказану обставину зокрема підтвердив і чоловік особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 , який був допитаний в судовому засіданні першої інстанції як свідок.

В матеріалах справи відсутні докази - медичні довідки, виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виписки із медичної картки стаціонарного хворого, що підтверджують наявність у ОСОБА_5 хвороби чи пароксизмального стану, що б спричиняло короткочасну втрату нею свідомості, а тому суд вірно визнав таку поведінку ОСОБА_5 як таку, що спрямована на ухилення від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, та достатньою для того, щоб оцінити таку її поведінку як відмову від проходження огляду.

Як вбачається з доданого до протоколу відеозапису з нагрудної бодікамери (файл під назвою «00000__0010A»), ОСОБА_1 не висловлювала будь-які заперечення з приводу того, що вона керувала транспортним засобом після вживання алкоголю, до його спілкування з працівниками поліції, як і не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 керувала транспортним засобом. Крім цього, зі змісту вказаного відеозапису вбачається що, ОСОБА_5 визнала факт керування транспортним засобом після вживання алкоголю, на запитання поліцейського «Якщо вживали треба було сідати за кермо?» помахала головою в знак заперечення та відповіла що «не знає що сказати» (03 хв. 13 сек. 03 хв. 22 сек.), на запитання поліцейського що саме вживала відповіла, що «вино» (03 хв. 35 сек. 03 хв. 39 сек.), на запитання поліцейського чи вживав чоловік сьогодні алкоголь відповіла, що «ні, він ні, я да, зранку і вчора ввечері» (03 хв. 53 сек. 04 хв. 03 сек.), на повторне питання поліцейського «чи чоловік пив горілку?» заперечила, сказала «тільки я» (05 хв. 53 сек. 05 хв. 57 сек.).

Зі змісту вказаного відеозапису також вбачається, що працівниками поліції пропонувалося їй пройти огляд стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки допомогою приладу «Драгер» (02 хв. 31 сек. 02 хв. 35 сек.), однак ОСОБА_5 згоди на проходження такого огляду не надала.

Зображена на відеозаписі поведінка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також свідчить про відсутність намірів ОСОБА_5 проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і у медичному закладі, тому працівники поліції правомірно розцінили такі дії як відмову від проходження огляду.

Доводи апелянта про те, що вона не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не підтвердженні апелянтом та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки зазначена ситуація не є стандартною з точки зору поведінки водія у чіткій відповідності до своїх обов`язків, коли на пропозицію працівника поліції водій у разі згоди проходить огляд на місці зупинки одразу після пропозиції, або чітко каже «приладу не довіряю, хочу пройти огляд в медичному закладі». Дана ситуація підлягає оцінці в усій сукупності встановлених обставин і фактів, зокрема, наявного відеозапису, де поведінка водія ОСОБА_3 свідчить про її небажання проходити огляд, так як вона добровільно визнала факт вживання алкогольних напоїв, відомості, отримані з допиту свідків про те, що мова про її доставку в медичний заклад була, а також її поведінка, ускладнена випадками «втрати свідомості», щодо дійсності та об`єктивності немає медичних даних. Крім цього, написані ОСОБА_7 пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, які вона писала вже на наступний день, свідчать про доведеність порушення нею свого обов`язку щодо проходження огляду.

Під час апеляційного розгляду порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції», та порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний