№ 755/2016/22
№ 3/755/1600/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 312866, ОСОБА_1 , 04 лютого 2022 року, о 04 годині 10 хвилин, перебуваючи у громадському місці за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 16-А, висловлювався нецензурною лайкою у бік працівників поліції, на зауваження не реагував, поводив себе зухвало, чим принижував людську честь та гідність, чим вчинив дрібне хуліганство. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 312865, ОСОБА_1 , 04 лютого 2022 року, о 04 годині 10 хвилин, перебуваючи у громадському місці за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 16-А, висловлювався нецензурною лайкою у бік працівників поліції, перебуваючи на проїжджій частині, не реагував на вимоги припинити правопорушення, поводив себе зухвало, не виконав вимоги поліцейського, згідно ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», чим вчинив злісну непокору. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що він не погоджується із указаними протоколами, оскільки зазначені в них обставини, не відповідають дійсності, формулювання даних правопорушень є упередженим та необґрунтованим, оскільки він їх не вчиняв та закон не порушував. Так, приблизно о 04 годині 30 хвилин він знаходився за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 16-А, де у той час, знаходилися працівники патрульної поліції, які зупинили свій транспортний засіб на узбіччі з увімкненими проблисковими маячками та там відбувалися якісь події з іншими громадянами, тому він вирішив поцікавитись, що відбувається. Однак, всупереч принципу діяльності поліції на засадах відкритості та прозорості, він почув у свою адресу зі сторони поліцейських грубість та погрози, суть яких зводилась до того, що якщо він буде і надалі продовжувати цікавитись їх роботою, то останні його затримають та складуть відносно нього протокол, на що він зазначив, що такі дії з боку поліцейських будуть незаконними. Зокрема, будь-яких протиправних дій з його боку вчинено не було, у тому числі, нецензурної лайки, агресивних чи інших дій. Після чого, його затримали працівники поліції та доставили його до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, де склали відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення. Вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно нього складено незаконно та безпідставно, а тому, прохав закрити провадження у справі відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Бірюк М.М. пояснив, що вказані протоколи, складені відносно ОСОБА_1 , є незаконними, оскільки в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення. Дані протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані належними доказами у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини, викладені в них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. З матеріалів справи не вбачається жодного доказу того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185 та ч. 1 ст. 173 КУпАП. Статтями 10 та 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Тобто, без наявності доказів, які вказують безпосередньо на протиправність дій або бездіяльності особи, які підтверджують обставини адміністративного правопорушення, обвинувачення є необґрунтованим. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення, а також те, що вона підпадає під ознаки суб`єкта вчинення адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Бірюка М.М., дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно із ст. 185 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню і вимозі поліцейського та вчинив дрібне хуліганство.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У судовому засіданні ОСОБА_1 надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Так, як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 04 лютого 2022 року, о 04 годині 10 хвилин, перебуваючи у громадському місці за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 16-А, висловлювався нецензурною лайкою у бік працівників поліції, на зауваження не реагував, поводив себе зухвало, чим принижував людську честь та гідність, а також, висловлювався нецензурною лайкою у бік працівників поліції, перебуваючи на проїжджій частині, не реагував на вимоги припинити правопорушення, поводив себе зухвало, не виконав вимоги поліцейського, згідно ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію».

Однак, до протоколів про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів вчинення правопорушень, зокрема, фото- та відеоматеріалів, які би вказували на обставини, зазначені в протоколах, хоча в них указано, що до них додається запис з нагрудної боді камери 473893 та 472733. Зокрема, не долучено будь-яких пояснень свідків, що також не дає можливості встановити обставини, зазначені у протоколах.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи надані докази в їх сукупності, є підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, адже, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 173, 185, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 185, 173 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: