ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/288/22 Справа № 192/1620/21 Суддя у 1-й інстанції - Тітова О.О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_1

захисника (в режимі відеоконференції) - Хіжнякова І.В.

апеляційну скаргупредставника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Хіжнякова І.В., - на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судові витрати у сумі 454,00 грн.

Відповідно до встановлених судом обставин, 01 листопада 2021 року о 22 год. 30 хв. на 440 км. автодороги Н-08 ОСОБА_1 керував автомобілем Деу, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння - млява мова, блідий колір обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився на бодікамеру №0000428, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Хіжняков І.В. просить постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого 130 КупАП.

В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду, оскільки співробітниками поліції не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог процесуального закону, оскільки направлення на огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не вручалося, протокол містить розбіжності щодо часу складання з наявним відеозаписом. Вважає, що об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення матеріали справи не містять, а протокол та рапорт співробітника поліції не можуть слугувати належним доказом вчинення правопорушення.

Зауважує, що співробітники поліції не повідомили про ведення відеофіксації, а наявний запис не є безперервним та не відображає відомостей про вчинення правопорушення. Вважає, що долучений до матеріалів запис є недопустимим доказом через невідповідність номеру пристрою, вказаному в рапорті інспектора поліції, тому, якій зазначений у протоколі.

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеному в режимі відеоконференції, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Хіжняков І.В., кожний окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були виконані, висновок суду першої інстанції про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами. Доводи захисту про порушення працівниками поліції вимог проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними та спростовуються наданими матеріалами.

Так, переглядом відеозапису встановлено, що співробітник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що в останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, та запропонував йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. Також патрульними було роз`яснено, що відмова від проходження огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Після складання протоколу та перед його підписанням співробітниками поліції ОСОБА_1 повідомлено про статтю закону, за якою він притягується до відповідальності, ознаки сп`яніння, які були виявлені, та місце, дату і час розгляду адміністративного матеріалу.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735, у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З зазначеного вбачається, що пропозиція пройти огляд на місці зупинки транспортного засоби, особами у яких виявлено ознаки наркотичного сп`яніння за допомогою спеціалізованих приладів вказаною Інструкцією не передбачена. Крім того, здійснення такого дослідження передбачає тривалу процедуру та використання спеціального обладнання, якого співробітники поліції не можуть мати на місці зупинки транспортного засобу. У зв`язку із цим дії співробітників поліції у межах притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідають вимогам закону та порядку огляду, встановленому Інструкцією, а доводи апелянта про зворотне є бізпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, поліцейські не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я, хоча і склали відповідне направлення (а.с. 3).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення підписаний власноручно ОСОБА_1 , при цьому будь - яких заперечень чи зауважень він не висловлював,. В протоколі міститься відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, даний протокол підписано правопорушником без жодних зауважень та в поясненнях вказано, що з протоколом він ознайомлений.

Також з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, в тому числі і у той час, коли фабула адміністративного правопорушення була йому зачитана з протоколу, і не вказував, що фактично водієм була інша особа, та просив направити справу для розгляду до судів Запорізької області.

Згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначені положення закону доводи апелянта про не залучення свідків є необґрунтованими, оскільки вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП не передбачають обов`язкової участі свідків під час складання протоколу, якщо огляд або пропозиція його пройти, здійснюється поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису. Наявний в матеріалах справи відеозапис вважаю належним та допустимим доказом, оскільки положення вказаної норми закону не покладають на співробітника поліції обов`язок попередження про здійснення фіксації. Крім того, твердження ОСОБА_1 про те, що його не було попереджено про здійснення відеофіксації, не спростовують факту його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який і став підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Різниця у зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення часі його складання та у часі запису відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, який видно на відеозапису бодікамери, не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від такого огляду та не ставить під сумнів достовірність самого відеозапису, оскільки на вказаному відеозаписі видно і факт відмови від проходження огляду, і сам протокол, і те, як співробітник поліції його зачитує правопорушнику, після чого останній його підписує.

Вказана різниця може пояснюватися низкою причин, таких, як помилка при складанні протоколу, неправильне налаштування часових параметрів у програмному забезпеченні бодікамери тощо, які суд апеляційної інстанції, зважаючи на зміст відеозапису, не вважає такими, що мають істотне значення.

Доводи апелянта про те, що відеозапис не є безперервним та не відображає відомостей про вчинення правопорушення, вважаю безпідставними, оскільки всі обставини, що мають значення, із цього відеозапису вбачаються, а процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про недопустимість відеозапису як доказу з огляду на те, що номер бодікамери, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не збігається із тим, який видно на відеозаписі, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки текстова інформація, яку видно на відеозаписі, складається із дати і часу, а інший рядок після літер DSJ заповнений нулями, тобто значущої інформації не містить.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Хіжнякова І.В., - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця