Справа № 345/186/22
Провадження № 3/345/141/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Юрчак Л.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17.01.2022 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшов адміністративний матеріал відносно громадянки ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю паливно-мастильних матеріалів (дизельне паливо) без державної реєстрації як субєкта господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушено ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 128 ГК України.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.164 КУпАП.

У судове засідання адмінправопорушник не з`явилась, надала суду письмові заперечення по справі, в яких вказала, що свою вину у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не визнає. Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дату та час, точних обставин вчинення правопорушення, не викладені дані, яким чином ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, кому саме та за яку вартість вона реалізовувала дизельне пальне, а також не зазначено факту отримання прибутку або мети досягнення економічних і соціальних результатів, відсутні докази систематичності такої діяльності. Також, із акту неможливо встановити якою саме особою здійснено реалізацію пального, а до матеріалів справи не долучено пояснення особи, яка здійснювала придбання пального.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 просить суд закрити провадження у справі відносно неї на підставі ст. 247 КУпАП.

Суд, перевірши письмові матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

В ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивнез`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Всупереч наведеному, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дату та час, точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, а також не зазначено факту отримання прибутку або мети досягнення економічних і соціальних результатів, відсутні докази систематичності такої діяльності.

Положеннями ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України встановлено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання ( підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ч.1, ч.2 ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Поняття господарської діяльності та суб"єкта господарювання визначені в ст.1 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", згідно якої господарська діяльність - будь-яка діяльність, у тому числі підприємницька, юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, пов"язана з виробництвом (виготовленням) продукції, торгівлею, наданням послуг, виконанням робіт.

Об"єктом правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, додані до нього не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснювала регулярну, постійну діяльність по реалізації дизельного палива, що є основою господарської діяльності, та виключає об`єкт данного правопорушення.

Крім того, для наявності складу правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП необхідне отримання саме прибутку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи в діях ОСОБА_1 відсутня суб"єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності, як суб"єкта господарювання.

Також, в протоколі про адміністративнеправопорушення, не вказано, яку суму грошей, чи інший прибуток, було одержано ОСОБА_1 внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, а також факту їх вилучення, оскільки санкція ст.164 КУпАП передбачає конфіскацію виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Однак при складанні протоколу посадова особа обмежилась вказівкою про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та вказівкою на те, що вона здійснювала торгівлю паливно-мастильних матеріалів без державної реєстрації суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 7, 139, 221, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя