Справа № 346/3905/22
Провадження № 33/4808/726/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Валігурська Л. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянтки ОСОБА_1 та її захисника Бежука С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 1.11.2022 року щодо неї,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнута до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 09.09.2022 року близько 21:57 години в м. Коломия по вул. Староміська керувала транспортним засобом автомобілем марки «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту 2,59% проміле, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що вона в алкогольному сп`янінні не керувала транспортним засобом. Ставить під сумніви, докази на які послався суд першої інстанції, оскільки вважає, що вони не є належні та допустимі, що призвело до того, що процедура огляду на стан сп`яніння є недійсна. Вважає, що відеозапис події є неповним, знятий не на спеціальний технічний пристрій, він не підтверджує, що вона керувала транспортним засобом. Крім того, зазначає, що в долученій роздруківці приладу Драгер відсутні дата та час, а акт огляду не підтверджує, що саме вона проходила огляд на стан сп`яніння. Вважає, що було порушена процедура огляду, оскільки не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, а тому такий огляд слід визнати недійсним. Зазначає, що їй не було поліцейськими належним чином роз`яснено її права на захист, а копія протоколу не була вручена, що позбавило її права на захист. На думку апелянта судом не було враховано практи ЄСПЛ та національних судів, що призвело до порушення її прав. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушеннчя.

В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого їй правопорушення, але її вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого в матеріалах справи немає. Апелянтка заперечила таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення їй такої копії або отримання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 на захист, оскільки їй фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що водію ОСОБА_1 перед початком і під час процедури проходження нею огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням її права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушниці, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Як убачається з відеозапису події, після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, не було з`ясовано, чи погоджується вона з результатом огляду та не запропоновано пройти огляд в медичному закладі, що є істотним порушенням ст. 266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Таке порушення процедури огляду на стан сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням норм закону і тому згідно ст. 266 ч.5 КУпАП вся процедура огляду водія є недійсною.

Апелянтка обґрунтовано ставить під сумнів показники алкотестера, з чим погоджується апеляційний суд через відсутність у справі належно завіреної копії. Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви слід трактувати на корсить правопорушника.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушниці, а сам протокол не є доказом її вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягала би виправданню за недоведеністю її вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Коломийського міськрайонного суду від 1.11.2022 року щодо неї скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький