ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/627/22 Справа № 205/9961/21 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю адвоката Добриня Я.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу адвоката Добриня Я.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 07 листопада 2021 року о 23.20 год., в м. Дніпро на вул. Орловська, 28, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Добринь Я.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2022 року та провадження щодо ОСОБА_2 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що:

- суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах;

- матеріали справи та відеозапис з бодікамери поліцейського не містять відомостей про те, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, хоча ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», оскільки того дня співробітники поліції вже безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення, провадження по якому закрито постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року та одночасно запропонував співробітникам поліції проїхати в медичний заклад для здачі крові, на що співробітники полії відмовили;

- працівники не вказали ОСОБА_1 , які ознаки алкогольного сп`яніння були в нього виявлені, а також не роз`яснили йому права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КупАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Добриня Я.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 052711 від 07.11.2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів інспекторів УПП.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд до медичного закладу, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, де зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Також протокол про адміністративне правопорушення містить зазначення про виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова.

При цьому, суддя місцевого суду цілком вірно зазначив, що ОСОБА_1 , будучи не згодним з діями інспекторів поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, будь-яких заперечень по факту його складання не надав, жодної незгоди в протоколі не зазначив.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків, що підтверджується й відеозаписом з бодікамер патрульних поліцейських.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівники поліції не видали відповідне направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не приймається до уваги, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується протоколом, відеозаписом події, згідно із якими ОСОБА_1 відмовився взагалі від проходження огляду на стан сп`яніння будь-якого виду. В цьому разі відсутність направлення на огляд не спростовує факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Під час дослідження відеозапису з нагрудних відеореєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, на якому зафіксовані обставини складання відносно ОСОБА_1 07 листопада 2021 року протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 052711 від 07.11.2021 року. На відеозапису зафіксовано, як рухається автомобіль «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який було зупинено працівниками поліції та оголошено останньому причину зупинки автомобіля. Після чого, в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції оголошено ознаки алкогольного сп`яніння, що виявлені у водія, йому запропонували пройти тест за допомогою приладу «Драгер», однак останній відмовився. На відео видно як водій ОСОБА_1 зазначає, що не має сенсу проходити медичний огляд та не бажає його проходити. Водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом. З відеозапису вбачається, що всі зазначені дії відбуваються в присутності понятих.

Не можуть бути визнані спроможними й доводи апелянта про не оголошення ОСОБА_1 відповідних ознак стану алкогольного сп`яніння, які інкримінують останньому, оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 052711 водієві ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП, а встановлені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені уповноваженою особою, фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, скасування 14 квітня 2022 року Дніпровським апеляційним судом постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження на підставі п.1ст.247 КупАП, на що є посилання в поданій захисником апеляційній скарзі, не має преюдиційного значення для перегляду в апеляційному порядку постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у строк, передбачений ст.38 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Добринь Я.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко