ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6528/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на посаді директора у ліцеї «Інтелект», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора Ліцею «Інтелект», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішень щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2020 року, у тому числі ОСОБА_2 , яка є його дружиною, а також ОСОБА_3 , яка є його дочкою, та вчинив дії шляхом підписання 25.12.2020 наказу № 44/1 про виплати премій, чим скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора Ліцею «Інтелект» , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2020 року, у тому числі ОСОБА_2 , яка є його дружиною, а також ОСОБА_3 , яка є його дочкою, та вчинив дії шляхом підписання 25.12.2020 наказу № 44/1 про виплати премій, чим скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Ліцею «Інтелект», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішень щодо виплати грошової премії працівникам у серпні 2021 року, у тому числі ОСОБА_2 , яка є його дружиною, а також ОСОБА_3 , яка є його дочкою, та вчинив дії шляхом підписання 03.08.2021 наказу № 28к/т про виплати премій, чим скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Ліцею «Інтелект» , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо виплати грошової премії працівникам у серпні 2021 року, у тому числі ОСОБА_2 , яка є його дружиною, а також ОСОБА_3 , яка є його дочкою, та вчинив дії шляхом підписання 03.08.2021 наказу № 28к/т про виплати премій, чим скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, визнав повністю, а також підтвердив обставини, викладені у протоколі. Пояснив, що він не був обізнаний з вимогами ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а розмір та виплати премій були погоджені із профспілковим комітетом.

В судовому засіданні прокурор у сфері забезпечення та протидії корупції Київської міської прокуратури просив суд винести постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.172-7 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч.2 ст.172-7 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на підставі ст.36 КУпАП накласти остаточне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Диспозицією ч.1 ст. 172-7 КУпАП, передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозицією ч.2 ст. 172-7 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Департаменту освіти і науки КМДА ОСОБА_1 директора Закладу, переведено на умови строкового трудового договору з 01.07.2020 по 01.07.2021. Відповідно до контракту від 30.06.2021 ОСОБА_1 призначено на посаду директора закладу з 02.07.2021 о 01.07.2027.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з статями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права.

Відповідно до Статуту Заклад належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва (п.1.3); Заклад є юридичною особою, може мати власні рахунки в банківських установах, має печатку зі своїм найменуванням, штамп, іншу атрибутику (п.1.6).

Роз`ясненням Національного агентства від 03.02.2021 № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» визначено, що під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств слід розуміти осіб, які мають повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

У разі визначення посадових осіб на державних підприємствах до уваги слід також брати положення частини третьої статті 65 Господарського кодексу України. Зважаючи на зміст цієї норми, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Визначальним при цьому є обсяг повноважень відповідного працівника. До прикладу, виконавчі директори, директори з окремих питань, директори департаментів, начальники відділів, служб, центрів, бюро, груп тощо та заступники керівників структурних підрозділів (у тому числі відокремлених, а також підрозділів у структурі таких відокремлених підрозділів) таких юридичних осіб безумовно наділені адміністративно-господарськими чи організаційно-розпорядчими функціями.

У зв`язку із наведеним Національне агентство звертає увагу, що при визначенні того, чи є працівник юридичної особи публічного права посадовою особою, враховується обсяг та характер здійснюваних ним функцій. Тому навіть в разі не визначення працівника посадовою особою у статутних чи інших внутрішніх документах підприємства він може бути посадовою особою і бути суб`єктом декларування в розумінні Закону з огляду на здійснювані ним адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функцій.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні, виробничі та технічні функції, визнаються посадовими особами лише за умови, що разом із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.

Водночас для визначення посадових осіб публічного права - підприємств необхідно врахувати положення частини 3 ст.65 Господарського кодексу України. Згідно із вказаною нормою керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Отже, посадовими особами юридичних осіб публічного права, які є підприємствами, є керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту. Інші працівники таких юридичних осіб можуть бути віднесені до посадових осіб юридичних осіб публічного права за умови визнання їх посадовими особами статутом відповідного підприємства та/або здійснення ними організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до контракту, директора Закладу наділено організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Закладу, який є юридичною особою публічного права, будучи його посадовою особою, оскільки наділений організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями (обов`язками), є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом, відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до рекомендацій ВССУ, викладених у листі №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявності факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Положенням про преміювання працівників визначено, що розміри преміювання працівників визначаються керівником закладу; преміювання працівників закладу здійснюється за наказом керівника. Посадовою інструкцією директора Закладу визначено, що директор закладу визначає порядок і розмір преміювання працівників закладу; видає накази та розпорядження, контролює їх виконання; заохочує та притягає до дисциплінарної відповідальності.

Контрактом визначено, що директор Закладу призначає на посаду, переводить на іншу посаду та звільняє з посади працівників школи, визначає їх посадові обов`язки, заохочує та притягає до дисциплінарної відповідальності, а також вирішує інші питання, пов`язані з трудовими відносинами; видає накази, розпорядження, надає доручення, обов`язкові для виконання усіма підрозділами і працівниками школи та контролювати їх виконання; розпоряджатися коштами закладу.

Таким чином, виключно до службових повноважень директора Закладу ОСОБА_1 входить преміювати працівників закладу та визначати розмір цього преміювання.

Крім того, згідно зі ст.2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати становлять основа (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки)) та додаткова (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці) заробітна плата.

На відмінну від основної, додаткова заробітна плата, до якої, у тому числі, належать різні види стимулюючих виплат (премії, надбавки тощо) не є гарантованою, можливість її отримання, так само як і її розмір, залежить від оцінки результатів роботи особи керівником.

Враховуючи роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції оскільки ОСОБА_1 не може об`єктивно оцінити роботу своєї близької особи, при внесені пропозиції щодо розміру премії чи надбавки для її близької особи, між її приватним інтересом, що полягає у бажанні сприяти в отриманні стимулюючої виплати у вищому розмірі її близькою особою, та службовим повноваженням виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів.

Крім того, саме ОСОБА_1 , будучи директором закладу, визначає розмір премії для своїх заступників, що свідчить про те, що заступники директора перебувають у залежності від директора закладу ОСОБА_1 , що впливає на об`єктивність та неупередженість під час участі у розподілі премії між працівниками.

Відповідно до наказу № 91 від 01.12.1998 ОСОБА_2 призначено на посаду заступника директора закладу. Відповідно до наказу № 1523-1/02 від 18.12.2012 ОСОБА_3 призначено на посаду заступника директора закладу.

Відповідно до актового запису цивільного стану встановлено, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 , а також, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_1 .

Абзацом 3 частини першої статті 1 Закону №1700-VІІ визначено, що близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до наказу № 44/1 від 25.12.2020 та наказу № 28к/т від 03.08.2021 ОСОБА_1 прийнято рішення, видано та підписано накази про виплату премій, в тому числі, ОСОБА_2 , яка є його дружиною, а також ОСОБА_3 , яка є його дочкою.

У додатку до наказу №44/1 від 25.12.2020 міститься інформація щодо виплати премії ОСОБА_2 у розмірі 35000 грн. та ОСОБА_3 у розмірі 35000 грн.

У додатку до наказу № 28к/т від 03.08.2021 міститься інформація щодо виплати премії ОСОБА_2 у розмірі 20000 грн. та ОСОБА_3 у розмірі 20000 грн.

Вказані обставини свідчать про прийняття директором Закладу ОСОБА_3 рішення та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, спричиненого суперечністю між його приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , та службовими повноваженнями, в частині преміювання працівників, визначеними положеннями про преміювання, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Дискреційний характер службових повноважень директора Закладу при вирішенні питання щодо нарахування премії і права на її отримання працівниками закладу шляхом видання та підписання відповідного наказу, зумовлений можливістю тільки нею приймати остаточне рішення щодо встановлення премії шляхом оцінки особистого внеску в кожному конкретному випадку, свідчить про наявність впливу вказаної суперечності на об`єктивність прийняття ОСОБА_3 відповідних рішень.

Наявність у директора Закладу ОСОБА_3 приватного інтересу, зумовленого прагненням, у межах правового регулювання, поєднаного з сімейними стосунками з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , поєднаного із бажанням піклування про останніх та підвищення їм соціального та матеріального добробуту шляхом отримання ними збільшеного доходу у вигляді премії, не могло не випливати на об`єктивність або неупередженість прийнятого ним рішення та вчинення дій. Оскільки ОСОБА_1 прийняв рішення та вчинив дії щодо виплати премії своїй дружині та дочці, то дані обставини свідчать про вплив його приватного інтересу на службові повноваження.

За таких умов, а саме наявність реального конфлікту інтересів, директор Закладу ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про таку наявність свого безпосереднього керівника та не вчиняти дій та не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.

ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати грошової премії працівникам у тому числі ОСОБА_2 , яка є його дружиною та ОСОБА_3 яка є його дочкою, та вчинення дій шляхом підписання наказів про преміювання працівників, під час фактичного підписання даних наказів, проект яких йому було надано на підпис разом із списком працівників та розміром премій.

Листом Департаменту освіти і науки КМДА проінформовано, що до Департаменту повідомлень від директора Закладу ОСОБА_1 про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів не надходило.

Крім того, листом управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації проінформовано, що до управління повідомлень від директора Закладу ОСОБА_1 про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів не надходило.

Також, листом управління освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації проінформовано, що зовнішнього контролю за здійсненням повноважень ОСОБА_1 управлінням не встановлювалось.

Таким чином, протоколи про адміністративне правопорушення, №584, №585, №586, №587 від 09.11.2022 складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, що притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено., в свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, правом подати

За таких обставин справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ст. 172-7 КУпАП, - неповідомлення особою у встановлених законом випадках порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до положення ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан та обставину, що пом`якшує відповідальність визнання вини та щире розкаяння.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 172-6, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на посаді директора ліцею «Інтелект» винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на посаді директора ліцею «Інтелект», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Мицик Ю.С.