Справа № 158/639/22
Провадження № 3/0158/194/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., за участю секретаря судового засідання - Оніщук Н.Є., захисника - адвоката Бортніка О.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника Луцького районного ТЦК та СП,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231 від 11.04.2022 року, 11.04.2022 року о 00 год. 10 хв., ОСОБА_1 у с. Липини по вул. Садовій, в порушення вимог п.2.5 ПДР України, керував автомобілем марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 на чорному фоні, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів тіла, нечітка мова та відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що слід вирішити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення із заслуховуванням свідка та працівника поліції, який є уповноваженою особою на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Бортнік О.Ю. повністю заперечив ймовірну винуватість свого довірителя у інкримінованому правопорушенні та просив суд закрити провадження на підставі ст.247 КУпАП. Зазначив, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським було грубо порушено установлений законом порядок проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, що в свою чергу, у відповідності до ч.5 ст. 266 КУпАП, свідчить про його недійсність. Ствердив, що у матеріалах справи відсутній Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення особи до закладу охорони здоров`я для медичного огляду на стан сп`яніння. Окрім іншого, просив суд врахувати, що його довіритель скористався своїм конституційним правом та самостійно пройшов медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, результат якого свідчив про його повну тверезість. З огляду на вказану обставину, просив допитати у судовому засіданні лікаря, який проводив освідування ОСОБА_1 .

За клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судом було допитано свідка ОСОБА_2 (лікар приймального відділення Ківерцівської центральної лікарні). Остання, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, суду пояснила, що 11.04.2022 року перебувала на чергуванні у приймальному відділенні Ківерцівської ЦРЛ та справді вказаної дати о 02 год. 37 хв. освідувала ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер»; результат тесту - 0,00%. Окрім того, вказала, що при зовнішньому огляді ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння не було виявлено. Ймовірність вживання спиртних напоїв повністю заперечила, оскільки при вживанні алкоголю, його вміст затримується в організмі 4 години.

Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 , який є особою уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суду вказав, що у день, вказаний у протоколі, отримав повідомлення із блокпосту у с. Липини про ймовірне перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце події, виявив зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та запропонував пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак останній такий пройти не зміг, що було розцінено ним, як уповноваженою особою на складення протоколу, як відмову від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Пропозицію пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 також було проігноровано, що, в подальшому, дало підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч.1 ст.130 КУпАП. Водночас, на запитання суду щодо дотримання процедури проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння відповідно до Інструкцій та Наказів, вказав, що Акт огляду та Направлення повинні обов`язково оформлятись поліцейським при складенні протоколу за ст.130 КУпАП.

Враховуючи пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наданими безпосередньо в суді, заслухавши свідка, яка судом була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, поліцейського, як особу, уповноважену на складення протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис із бодікамери поліцейського з подією від 11.04.2022 року та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З системного аналізу вказаної норми вбачається, що на працівників поліції, як посадових осіб, уповноважених на складання протоколу, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст. ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, згідно ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідальність для особи за ч.1 ст.130 КУпАП, яка керує транспортним засобом, настає, крім іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що кореспондується з вимогами п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого, у свою чергу, закріплена у ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», оскільки диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції, така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ (ч. 6 ст. 266 КУпАП), а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують напряму дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує транспортними засобами) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки лише ці нормативно-правові та підзаконні нормативно-правові акти регламентують процедуру фіксації відмови водія (особи, яка керує транспортними засобами) від проведення огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (із послідуючими змінами), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічну вимогу містить і п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮУ 10.11.2015 № 1408/27853 (із послідуючими змінами), згідно якої у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №073231 від 11.04.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. «2.5» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки водій відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений ст. 251 КУпАП, а тому, як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. Водночас, суд зазначає, що у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати - ст. 254, 255 КУпАП), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Сааме тому, протокол є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не був дотриманий порядок фіксації відмови водія ОСОБА_1 від проведення огляду на місці за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я (відсутні Акт огляду та Направлення, що в свою чергу не заперечувалось і самою особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення під час розгляду справи в судовому засіданні від 16.06.2022 року), тобто порушена процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, то цей доказ необхідно вважати недопустимим доказом, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева», яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 тлумачаться на його користь.

Враховуючи, що диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП (як бланкетна норма) чітко встановлює правило проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння виключно у вставленому законом порядку, а такий порядок поліцейським було порушено, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП., а тому приходить до висновку про закриття провадження у даній справі

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складений 17.06.2022 року

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч