Справа № 727/5125/22
Провадження № 3/727/2317/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року

суддя Шевченківського районного суду міста Чернівці Бойко М.Є., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 ,за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

На адресу суду 28.06.2022 року надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №244836 ОСОБА_1 19.06.2022 року, о 01:40 год., в м. Чернівці, по вул. Гагаріна,83 керував автомобілем Мазда СХ-7, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, зміною забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінкою, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду для визначення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 07.07.2022 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю не визнав. Пояснив, що вночі 19.06.2022 року його автомобіль був припаркований, а він спав на його задньому сидінні, тобто транспортним засобом не керував. Працівники поліції постукали у двері, він вийшов з машини та повідомив їм, що нікуди не їхав, а просто відпочиває, проте вони все одно склали відносно нього протокол за ст.130 КУпАП. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані докази в своїй сукупності з огляду на відповідні положення діючого законодавства України, вважаю, що ними не доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у протоколі правопорушення, а сам факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який не заперечує і ОСОБА_1 , не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, без доведеності законності вимог працівників поліції щодо проходження такого огляду та його підстав, оскільки не будь яка особа повинна проходити огляд на стан сп`яніння, а лише та, яка керує автомобілем у такому стані.

Так, відповідно до ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України виявляється зокрема у формі безпосереднього керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 19.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення, передбачене п. 2.5 Правил дорожнього руху, у вигляді відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом з урахуванням того, що жодного доказу зупинки транспортного засобу поліцейськими немає, і цю обставину ОСОБА_1 послідовно заперечує.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, також не містить інформації про те, що ОСОБА_1 19.06.2022 року о 01-40 год. керував транспортним засобом та був зупинений поліцейськими, після чого йому було б запропоновано пройти медичний огляд. З цього відеозапису вбачається, що на момент виявлення автомобіль стояв припакований і жодного руху не здійснював, ОСОБА_1 перебував на його задньому сидінні та спав, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, пояснивши при цьому працівникам поліції, що транспортним засобом він не керував.

Таким чином, враховуючи невиконання ОСОБА_1 функцій водія, його відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не утворює складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП, у зв`язку із чим висновок особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення є необгрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

За таких обставин, оскільки на момент пред`явлення вимоги працівниками поліції ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля і продовжувати рух не мав наміру, він не може вважатися особою, яка керувала транспортним засобом, отже, відсутні підстави для пред`явлення вимоги для проходження огляду згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Слід також зазначити, що згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабміну України від 17.12.2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, присутність двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу, який ним керував, від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку є обов`язковою умовою, передбаченою п.8 наведеного Порядку, невиконання якої ставить під сумнів дотримання визначеного законом порядку при проведенні такого огляду та його дійсність.

В матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 244836 вбачається, що інспектором не було залучено свідків під час його складання, що є порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду та свідчить про недотримання процедури фіксації факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги заперечення ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом, яке зафіксовано ним у протоколі про адміністративне правопорушення, з огляду на відсутність свідків його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також, зважаючи на те, що відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 244836 від 19.06.2022 року не містить відомостей про рух та зупинку транспортного засобу Мазда СХ-7, д.н. НОМЕР_2 , перебування ОСОБА_1 за кермом як того вимагає чинне законодавство, факт керування останнім транспортним засобом є недоведеним, в зв`язку із чим відсутні підстави для пред`явлення йоми вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів доведеності «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР та вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя М. Є. Бойко