Справа № 699/1440/22
Номер провадження № 3/699/989/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 07.12.1999 Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві, РНОКПП НОМЕР_2 , пенсіонерки, інші дані суду не відомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2022 серії ВАБ № 842837 (далі протокол).

З проколу вбачається, що «14.11.2022 о 11.10 год. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «АТБ» здійснила дрібну продуктів харчування, а саме цукерок та два сирки на суму 65,04 грн.»

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 51 КУпАП.

Адміністративний матеріал, крім протоколу, містить протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.11.2022; письмові пояснення старшого охоронця магазину АТБ ОСОБА_2 ; пояснення ОСОБА_3 , відповідно до змісту яких він викрав у магазині АТБ 10 сирків; інвентаризаційну відомість від 14.11.2022 № 48804 про вартість 10 сирків MiniBabybel.

Інших доказів вчинення правопорушення адміністративний матеріал не містить.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 51 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, у вчиненому щиро розкаялася.

Водночас, відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 01.12.2021 по справі № 761/35181/21 сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Суд, дослідивши матеріали справи, та відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини необхідно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Інших належних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, до протоколу не додано, оскільки долучені до протоколу документи стосуються крадіжки вчиненої ОСОБА_3 .

Крім того, слід зазначити, що частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачено, що за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Положеннями ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачено, що повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Таким чином стаття 51 КУпАП містить у своєму складі дві частини, проте у протоколі не зазначено частини статті 51 КУпАП, за якою працівники поліції кваліфікували дії ОСОБА_1 .

Крім того, формулювання вчиненого правопорушення, викладене у протоколі не відповідає диспозиції жодної із частин ст. 51 КУпАП.

Слід зазначити, що відповідно до положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати ані фактичні обставини, ані кваліфікацію, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національною судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Направлений на розгляд суду адміністративний матеріал не містить відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Ураховуючи наведений судом аналіз положень закону та наданих доказів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, а отже з цих підстав провадження у справі слід закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 34, 35, 51, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 14.11.2022 серії ВАБ № 842837 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 07.12.1999 Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві, РНОКПП НОМЕР_2 , пенсіонерки, інші дані суду не відомі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Довести зміст постанови до відома начальнику ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області з метою вирішення питання щодо необхідності проведення службової перевірки чи вжиття інших заходів реагування з приводу неналежного виконання уповноваженими працівниками поліції своїх обов`язків при складанні адміністративного матеріалу та направленні його до суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Літвінова Г.М.