Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі заперечує, що вчиняв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено із порушенням Інструкції, тому він є недійсним. Зауважує, що відеозапис наявний у матеріалах справи не може вважатися належним доказом у справі, оскільки у протоколі відсутнє посилання на технічний засіб за допомогою якого він здійснювався, свідки у судовому засіданні не допитувалися, а тому докази, які наявні у матеріалах справи є неналежними та такими, що складені всупереч вимогам чинного законодавства. Зауважує, що розгляд справи відбувався без його участі, а тому суд не надав йому можливості надати свої пояснення та долучити докази на підтвердження своєї невинуватості.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду в повному обсязі, а провадження у справі закрити.

22 червня 2022 року в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заявив клопотання про відмову від апеляційної скарги в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/2364/22 Суддя в суді І інстанції Рогозін С.В.

Провадження № 33/4815/326/22 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Оскаржувана постанова винесена судом 18 лютого 2022 року.

Копію даної постанови апелянт отримав 22 лютого 2022 року. Апеляційна скарга подана 03 березня 2022 року, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Відмовляючись від апеляційної скарги в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не відмовився від апеляції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

За таких обставин постанова місцевого суду підлягає перегляду в цілому.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3б Правил дорожнього руху України).

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Судом встановлено, що 06 лютого 2022 року в 00 год. 30 хв., в м. Рівне на вул. Соборна, 16-А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду по тій самій смузі в попутному напрямку, після чого транспортний засіб «Ford Focus» за інерцією здійснив наїзд на металеве огородження. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі та огородження отримали пошкодження.

Такими діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, місця зіткнення, характеру пошкоджень автомобілів і механіки їх виникнення, письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 , які виражені у порушенні ним п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, перебуваються у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням ДТП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 304587 від 06.02.2022 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 06.02.2022 року.

Судом також встановлено, що 06 лютого 2022 року в 00 год. 30 хв., в м. Рівне на вул. Соборна, 16-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 95 від 06.02.2022 року, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд проводився у медичному закладі КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення». За результатами вказаного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 95 від 06.02.2022 року.

Підстав для висновку, що освідчення ОСОБА_1 було здійснено з порушенням законодавчо встановленого порядку не вбачається.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Щодо твердження ОСОБА_1 , що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено із порушенням Інструкції, тому він є недійсним, то зазначене твердження не знайшло свого підтвердження у матеріалах справи.

Щодо покликання апелянта на відсутність у протоколі посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис та те, що свідки у судовому засіданні не допитувалися, то це не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та розцінюється судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.

Пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 304588 від 06.02.2022 року, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , висновком КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 95 від 06.02.2022 року, направленням на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу.

Таким чином, факт скоєння вказаних правопорушень, за обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджуються зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , незважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.