Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4183/21
Провадження №: 3/332/32/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльнік Р.В., за участю захисника Зінченка М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,який проживаєза адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, інші відомості суду не відомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №252864, складеним 27.09.2021 року о 07-10 год. поліцейським СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Коновалюком Дмитром Олександровичем відповідно до якого ОСОБА_1 27 вересня 2021 року о 06-30 год. по вул. Скворцова, 1б, м. Запоріжжя керував транспортним засобом - Ауді А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду за допомогою спеціального засобу Драгер та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП України - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні захисник Зінченко М.В. вказав, що ОСОБА_1 вину не визнає та вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП повинно бути закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з того, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, отже обов`язку проходити обстеження у нього не було, доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в справі немає, процедура проведення огляду водія на стан сп`яніння проведена з порушенням положень ст. 266 КУпАП, а саме проводилась поліцейським без використанням спеціальних технічних засобів, а тому результати такого огляду вважаються недійсними.

Крім того, із пояснень захисника Зінченка М.В. випливає, що ОСОБА_1 дійсно спілкувався з поліцейськими, та було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому, поліцейським не застосовувались належні технічні засоби відеозапису та не була забезпечена у зв`язку з цим присутність двох свідків, а відеоматеріал, що додається до протоколу про адміністративне правопорушення не містить дати та часу його створення, також не можливо встановити за допомогою якого пристрою був створений вказаний відеозапис, відтак, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Повідомлений неодноразово належним чином поліцейський Коновалюк Д.О., яким 27.09.2021 р. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №252864 відносно ОСОБА_1 до судових засідань не з`явився, неодноразово викликався судом, під розписку особисто був повідомлений про необхідність явки до суду.

Також за клопотанням захисника судом неодноразово було витребувано повний відеозапис адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, скоєного ОСОБА_1 27.09.2021 р., який суду також наданий не був.

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, в яких зазначено, що факт керування ним автомобілем не доведена, під час їх зупинки автомобілем керувала інша особа, яку він відмовляється назвати на підставі ст.63 Конституції України, оскільки це викриває його особисте життя. На його думку суд не повинен брати пояснення, які він надав на відео поліцейському, оскільки ці пояснення давались під тиском поліцейського та це була само обмова, тому суд повинен сприйняти пояснення учасників процесу, які надаються безпосередньо суду.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд доходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення співробітниками поліції надано два відеофайли. На першому відеофайлі зафіксовано, як під`їжджає та зупиняється на вимогу поліцейського автомобіль Ауді А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , та після зупинки автомобіля відео з невідомих причин обривається. Тобто на відео не зафіксовано, хто виходив з вказаного автомобіля з боку водійської дверцяти, тобто керував ним. На другому файлі невідома особа, яка перебуває за кадром, називає дату «27.09.2021 року», після чого ОСОБА_1 , стоячі посеред поля, за відсутності свого автомобіля, який в кадрі відсутній, на стверджуючі запитання невідомої особи промовляє, що він керував автомобілем Ауді А6, державний номерний знак НОМЕР_1 та від проходження огляду відмовляється.

При цьому ані на відео, ані в протоколі будь-які свідки вказаної дії відсутні. На самому відео факт керування ОСОБА_1 вказаного автомобіля не зафіксовано. Будь-яких пояснень з приводу наявних розривів у відео з боку поліції суду надано не було, безперервний запис на неодноразові вимоги суду також з поліції не надійшов.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З аналізу вказаних вище норм законодавства слідує, що огляд на стан сп`яніння має проводитись поліцейським безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, або у присутності двох свідків.

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. (надалі - Інструкція №1026).

Згідно розд. І п. 3 Інструкції №1026 портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Розділом ІІ Інструкції №1026 визначено, що портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що 27.09.2021 р. о 06-30 год. він керував транспортним засобом - Ауді А6, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Скворцова у м. Запоріжжя та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів, процес відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння був зафіксований на відеозаписі.

У матеріалах судової справи міститься СD-диск на якому записані два файли:video_2021-10-05_15-31-04 та video_2021-10-05_15-31-07, що відтворюють: 1-відеозапис зупинки працівником поліції транспортного засобу, та 2 - відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, відеоматеріал, що додається до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить дати та часу його створення, також не можливо встановити за допомогою якого пристрою був створений вказаний відеозапис, відсутні докази керування автомобілем, а отже суд критично ставиться до вищевказаних відеозаписів, які були зроблені в порушення зазначених нормативних актів.

Отже, в матеріалах справи відсутній відеозапис адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який мав бути зафіксований у відповідності із вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції №1026.

Відповідно до імперативного припису частини другої статті 283 КУпАП, передбачено імперативний обов`язок щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з тим в протоколі про адміністративнеправопорушення немає даних про те, на який технічний пристрій здійснювалась відеофіксація, в який час, у зв`язку із чим.

У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис (в тому числі аудіозапис що міститься у матеріалах справи), такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Такий правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17, 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, висновки якого в силу частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» повинні враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським з застосуванням відеозапису, а у разі неможливості його здійснення у присутності двох свідків.

Проте, у порушення ст. 266 КУпАП,в матеріалах справи також відсутні письмові покази свідків щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відсутній безперервний відеозапис події з нагрудної камери поліцейського.

Тож, наявні у протоколі пояснення самого водія щодо відмови пройти огляд, а також додані до Протоколу про адміністративне правопорушення відеофайли жодним чином не свідчать про наявність такої відмови відповідно до встановленого ст.266 КУпАП порядку, тим більше що факт керування автомобілем свого підтвердження на відео не знайшов.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій при проведенні огляду на стан сп`яніння та оформлення його результатів, в тому числі і в разі відмови водія від проходження вказаного огляду.

Очевидні факти порушення поліцейським вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції №1026 при оформленні відмови водія від проходження огляду, вказують на відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень, зазначених ОСОБА_1 на відео та зазначає, що встановленим порушенням, які були допущені поліцейськими, не здатні переважити позначки ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду, оскільки за жодних критеріїв визнання провини, без належного підтвердження іншими доказами та дотримання відповідної процедури не можна вважати доведенням провини за критерієм «поза розумним сумнівом». Слід також відмітити, що в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення» відсутні пояснення ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом.

В рішенні у справі «Герген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих з порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» визначає, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Тому суд критично ставиться до пояснень, які ОСОБА_1 озвучив на відео, додане до протоколу, та приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які він надав безпосередньо суду, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом об`єктивно будь-яким іншим доказом не підтвердився, будь-який належний відеозапис цього факту суду надано не було, а відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому вищезазначений співробітник поліції, який складав протокол, не скористався своїм правом надати відповідні пояснення в суді та висвітлити ситуацію, хоча суд на протязі шести місяців намагався його викликати в судове засідання для дачі пояснень та витребував безперервний запис правопорушення, щоб з`ясувати, хто ж був за кермом вищезазначеного автомобіля.

Оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП належними доказами не доведена, отже необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду

Суддя Сінєльнік Р.В.