Справа №: 343/903/22
Провадження №: 3/0343/448/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднаний адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , заміжньої, на утриманні має одну неповнолітню дитину, працюючої фахівцем в ТОВ "Віннер імпортс Україна", РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 124; ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

до Долинського районного суду Івано Франківської області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої, 11.06.2022 о 15.02 год на автодорозі Р-21, (28 км), остання керуючи автомобілем марки "Сітроен С3" реєстраційний номер НОМЕР_2 не вибрала безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, в результаті чого втратила керування та здійснила наїзд на дерево. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Матеріальної шкоди не завдано, травмованих немає.

Крім цього, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що вона 11.06.2022 о 15.02 год скоївши ДТП, залишила місце пригоди.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124; ст. 122-4 КУпАП не визнала, пояснила, що місце ДТП не залишала, а тільки за допомогою інших осіб витягнула автомобіль з кювету та залишалась на місці події.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124; ст. 122-4 КУпАП надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №110173 від 11.06.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6);

- фотокопія, на якій зображено транспортний засіб марки "Сітроен С3" реєстраційний номер НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями (а.с. 9);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №110172 від 11.06.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (а.с. 15).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає за потрібне зазначити таке.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально - правова санкція, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності".

Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Згідно із п. 1.10. ПДР України, дорожньо - транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6) встановлено, що ОСОБА_1 поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Однак, згідно із даного протоколу, пошкодження зазнав тільки транспортний засіб останньої. Будь-яких інших матеріальних збитків не заподіяно, заглиблих чи поранених немає.

А тому, оскільки ОСОБА_1 пошкодила лише власний транспортний засіб та не допустила пошкоджень іншого майна, суд вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення є залишення водієм або іншим учасником дорожнього руху місця дорожньо - транспорної пригоди, до якої вони причетні. Відсутність вищезазначеної ознаки (дорожньо - транспортна пригода) виключає відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з п. 1.10. Правил дорожнього руху, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Жодних даних про невиконання ОСОБА_1 обов`язків, передбачених п. 2.10. Правил дорожнього руху суду не надано.

Оскільки судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то відповідно в її діях відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на підставі тих доказів, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Таким чином, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124; ст. 122-4 КУпАП.

Пунктом 1 частиною 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1, 7, 9 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124; ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів