Справа № 307/2448/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Ціпле І.Ю.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Тячівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 листопада 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно постанови, 16.08.2020 о 01 год. 48 хв., по вулиці Спортивній, у смт.Солотвино ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21115» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер 6810», чим порушив вимогу пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Ціпле І.Ю. вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасування. Зазначає, що справа розглянута за відсутності правопорушника, а тому матеріали мають бути повернуті органу, який їх склав на доопрацювання. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та відмовлявся від проходження огляду, та те, що результати приладу Драгер не можна брати до уваги, оскільки вони складені не правильно - складені не на ту особу (неправильно вказана дата народження ОСОБА_1 . Окрім того вказує на те, що свідок ОСОБА_2 , який вказаний у протоколі не може бути свідком, оскільки він працює в структурі МВС та є зацікавленою особою. Також зазначає, що згідно протоколу місцем складання протоколу зазначено АДРЕСА_1 не існує. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Ціпле І. Ю., які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, при цьому відомостей про поважність причин своєї неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від вказаних осіб не надходило. Між тим, апеляційний суд враховує і той факт, що розгляд апеляційної скарги декілька разів відкладався, зокрема: 05.01.2021, 19.05.2021, 19.01.2022, у тому числі за клопотаннями адвоката Ціпле І. Ю. Неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Ціпле І. Ю., відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №389797, 16.08.2020, о 01 год 48 хв, у смт Солотвино, по вул. Спортивній, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21115» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер 6810» у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У графі «Пояснення» ОСОБА_1 зазначив: «випив одне пиво, після чого керував тз». З протоколу також убачається, що своїми підписами ОСОБА_1 засвідчив, що зміст протоколу йому відомий, копію процесуального документу отримав.

Роздруківкою тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння з приладу технічного засобу «Drager» підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, результат тестування позитивний, - 1, 29 % проміле. Своїм підписом на роздруківці ОСОБА_1 підтвердив, що зі вказаним результатом тестування він ознайомлений.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №817690 підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 9 «а» ПДР та винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Корнута П. П. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення та роздруківці приладу «Драгер», - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейський Корнута П. П. при виконанні своїх посадових обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що спростовуються належними, достатніми та допустимими доказами твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, від проходження огляду не відмовлявся, а результати приладу «Драгер» не є належним доказом у справі через свою сумнівність, позаяк складені не на ту особу (неправильно вказана дата народження ОСОБА_1 ).

Відхиляючи ці доводи, апеляційний суд звертає увагу на те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення, а й копією постанови про накладення на нього адміністративного стягнення серії БАБ №817690, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, і яка, до того ж, ОСОБА_1 не оскаржувалась у судовому порядку.

Доводи апелянта у про те, що дата народження ОСОБА_1 , вказана на роздруківці приладу «Драгер» є помилковою, тому з цих підстав вказаний процесуальний документ слід визнати неналежним, - апеляційний суд вважає недоцільними, адже вони свого підтвердження не знайшли. Більш того, під час розгляду справи у місцевому суді судом з`ясовано відомості про особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , у тому числі і дату його народження. Жодних невідповідностей у цій частині місцевим судом встановлено не було.

Не бере до уваги суд апеляційної інстанції твердження адвоката Ціпле І. Ю. про те, що свідок ОСОБА_2 , який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути свідком у справі, оскільки він працює у структурі МВС та є зацікавленою особою. Апеляційний суд визнає ці доводи безпідставними, адже на їх підтвердження апелянтом не надано жодних відомостей, які можуть свідчити про упередженість або зацікавленість вказаного свідка у результатах розгляду справи.

При оцінці доводів адвоката Ціпле І. Ю. про те, що у протоколі неправильно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме смт Солотвино вул. Спортива, однак, у селищі Солотвино вулиці «Спортива» не існує, натомість є вулиця Спортивна, апеляційний суд їх відхиляє і вважає цю помилку технічною опискою, яка допущена під час письмово-вербального викладу, і яка не свідчить про недопустимість цього документу, і яка по суті жодним чином не впливає на висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, апеляційний суд враховує той факт, що адвокат Ціпле І. Ю., який представляв інтереси ОСОБА_4 у суді першої інстанції не заперечував те, що саме його підзахисний був на місці події і саме на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, тому, на переконання апеляційного суду, вказані доводи апелянта щодо неправильного написання у протоколі вулиці, - не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що права ОСОБА_1 були порушені, адже він за національністю румун, українську мову не розуміє, послуги перекладача при оформленні протоколу йому не забезпечили, апеляційний суд вважає такими, що спростовуються сукупністю доказів, що містяться у матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення, у якому міститься пояснення ОСОБА_1 , написані особисто ним українською мовою, та його підписи, а також власноруч підписаною ОСОБА_1 роздруківкою приладу «Драгер». Жодних переконливих доказів про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, і те, що він потребував послуг перекладача, однак йому було відмовлено у цьому, - у матеріалах справи немає, їх апелянтом не долучено під час розгляду справи у суді першої інстанції та не додано і до апеляційної скарги. Тому, вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_1 володіє державною мовою, зі змістом протоколу ознайомився, послуг перекладача не потребував.

Водночас, апеляційний суд не вбачає доцільності у поверненні протоколу на доопрацювання до органу, який його склав для доопрацювання, адже це не передбачено вимогами КУпАП, при цьому, доказами, які містяться у матеріалах справи, яким апеляційний суд дав належну об`єктивну правову оцінку, беззаперечно підтверджується той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, апеляційний суд констатує, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, відтак у діях апелянта наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги правильності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з рішенням місцевого суду.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено згідно зі ст. ст. 33 - 35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на думку апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану адвокатом Ціпле І. Ю. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та адвокат Ціпле І. Ю., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Ціпле І.Ю., залишити без задоволення.

Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН