Провадження № 3/537/852/2022
Справа № 537/1548/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2022 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ВСУ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, -

встановив:

29 червня 2022 року о 19 год. 35 хв. в м. Кременчуці на вул. Халаменюка №33/1 водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встновленому законодавством порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання 19.07.2022р., 06.09.2022р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
До суду повернулось поштове повідомлення з судовими повістками на ім`я ОСОБА_1 , яке не було вручено адресату за закінченням строку зберігання.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно гр-на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,останній ознайомлений з місцем розгляду судової справи Крюківському районному судді м. Кременчука,про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення,тобто особа яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату,час та місце розгляду судової справи.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року). Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно гр-на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, останній ознайомлений з місцем розгляду судової справи у Крюківському районному суді м. Кременчука, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.
Згідно з ч. 2ст. 268 КпАП України вважаю за можливе розглянути справу у відсутність гр-на ОСОБА_1 оскільки його явка до судового засідання не є обовязковою
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліції" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За змістом частини першої статті 69 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Частиною першою статті 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Відповідно до статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до протокола серія ААБ №016548 від 29.06.2022 року,складеного інспектором взводу №1 роти№4 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області капралом поліції ОСОБА_2 29 червня 2022 року о 19 год. 35 хв. в м. Кременчуці на вул. Халаменюка №33/1 водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встновленому законодавством порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і в Полтавському Обласному Наркологічному диспансері.
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
Працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що 29.06.2022року дійсно був зупинений т/з під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР, у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд як на місці так і в КП «ПОНД ПОР», на що останній відмовився у присутності двох свідків.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що дійсно були понятими та підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер огляду також підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За таких обставин суд вважає, що гр-н. ОСОБА_1 дійсно відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння , чим порушив вимоги ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, в адміністративній справі маються достатні докази та підстави для її розгляду, оскільки вина гр-на. ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та записами зробленими в ньому.
Отже, оцінюючи наявні письмові докази в їх сукупності, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи подію та характер адмінправопорушення, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, його пояснення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини гр-на. ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті КУпАП за якою він притягнутий до адміністративної відповідальності.
Обставини які б пом`якшували та обтяжували адміністративну відповідальність правопорушнику судом не встановлені.
Відповідно до довідки старшого інспектора ВАП батальону ПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області капітана поліції Виходець Є. від 30.06.2022року ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримував.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст.24, ст.130 ч.1, 283,294 КУпА , суддя,-

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в прибуток держави .
Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.00коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Маханьков О.В.