Справа № 581/48/22
Провадження № 3/581/38/22
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2022 року сел. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенко Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли від головного управління ДПС у Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уроженки с. Русанівка Роменського (Липоводолинського) району Сумської області, жительки АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, маючої статус особи з III-ю групою інвалідності загального захворювання, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених судом під час розгляду справи

1. У тексті протоколу про адміністративне правопорушення від 19 січня 2022 року, складеного головним державним інспектором управління контролю підакцизними товарами ГУ ДПС у Сумській області Хрупою С.В., зафіксовані ті обставини, що при проведенні фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою місця проведення її господарської діяльності по АДРЕСА_1 установлено факти здійснення ФОП ОСОБА_1 21 грудня 2020 року роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ч. 21 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

2. ОСОБА_1 в суді провину визнала частково та пояснила, що 21 грудня 2020 року вона після проходження профілактичного амбулаторного лікування в місцевій лікарні приступила до здійснення підприємницької діяльності у власному магазині та не звернула увагу на закінчення строку дії ліцензії на роздрібний продаж алкогольних напоїв і лише одного дня, 21 грудня 2020 року, вона продала спочатку одну, а потім другу пляшку вина, яка придбавалася пенсіонеркою на поминки, протягом 10-денного терміну відсутності у неї ліцензії продаж алкогольних напоїв нею в магазині взагалі не здійснювався, у подальшому нею була оформлена річна ліцензія на роздрібний продаж алкоголю і вона жодних порушень податкового законодавства не допускала.

Докази та фактичні дані, які враховуються судом

3. Докази, які досліджені судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення № 106/к/18-28-09-01 від 19 січня 2022 року, в якому викладена узагальнена сутність виявленого порушення у сфері господарської діяльності (а.с.3-4);

- акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів від 19 січня 2022 року № 368/А/18-28-09-01/, в якому деталізована сутність порушення ч. 21 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» з даданим витягом з реєстру електронних копій фіксальних чеків (розрахункових документів) про здійснення 21 грудня 2020 року продажу двох пляшок вина з застосуванням розрахунково-касового апарату (а.с.5-8,9);

- оголошені фотокопії ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольнимии напоями від 13 квітня 2020 року з терміном дії до 20 грудня 2020 року та на період з 31 грудня 2020 року і до 31 грудня 2021 року відносно ФОП « ОСОБА_1 » (а.с. 13-14);

- оголошена довідка КНП «Липоводолинський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 20 грудня 2020 року про перебування ОСОБА_1 , 1959 року народження, на амбулаторному лікуванні з 15 по 20 грудня 2020 року у зв`язку із захворюванням серцево-судинної системи (а.с.16).

Висновки суду

4. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , з`ясувавши обставини вчинення правопорушення, суд уважає, що за сукупністю досліджених доказів не підтверджена наявність всіх елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпА, в діях зазначеної особи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд. За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішенні спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при її обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

У п. 82 рішення Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) від 06 липня 1976 року у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» сформульовані три самостійні критерії для

визначення поняття «кримінальне обвинувачення»: перший критерій національного права, другий критерій коло осіб на, яких поширюється закон, і характеру правопорушення, та третій критерій критерій мети та тяжкості покарання (у залежності від тяжкості визначених законом санкцій та обмежень). Якщо хоча б один із критеріїв може бути застосований у будь-якій справі, то скоєне правопорушення слід розглядати за кримінально-правовим аспектом. У даній справі, з огляду на норму ч.1 ст.164 КУпАП, диспозиція якої поширюється на широке коло осіб, які можуть порушувати порядок провадження господарської діяльності, а санкція цієї статті має достатньо суворі види стягнень у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої. На думку суду, це свідчить про те, що санкція вищевказаного закону має каральний і стримуючий характер.

Із урахуванням викладеного, слід уважати, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП за своїм змістом і санкціями по двом вищевказаним критеріям відноситься до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

5. При розгляді справ про адміністративні правопорушення даної категорії суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи у вчиненні проступку поза розумним сумнівом, що є характерним для справ з «кримінальним обвинуваченням». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (про це зазначено у п. 53 рішення Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України», у п. 161 рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Так, диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відтак, диспозиція зазначеної статті містить 3 окремих форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі, можуть бути пов`язані між собою, а саме: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності; провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії; провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».

Із метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, в залежності від його об`єктивної сторони можуть бути, як фізичні так і юридичні особи, в тому числі й фізичні-особи підприємці.

При цьому, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 всіх елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд виходить з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження систематичного (три та більше рази) зайняття нею підприємницькою діяльністю з роздрібного продажу алкогольних виробів, продажу алкогольних напоїв без отримання ліцензії на проведення цього виду господарської діяльності, що є обов`язковим елементом для визначення поняття підприємництво, а дворазове вчинення продажу алкогольних виробів протягом одного дня без отримання відповідної ліцензії не утворює складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином, за відсутності належних, достовірних та допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд уважає, що провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст.1, 9, 23, 33, 164, п.1 ст.247, 276-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д. В. Бутенко