Справа № 347/552/22
Провадження № 33/4808/404/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кіцула Ю.С.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду від 7.06.2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

25.03.2022 року о 01 год.10 хв. в с Шешори, Косівського району по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем KIA FORTE, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту позитивний 1,80%, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови судді. Вважає її незаконною, необгрунтованою, прийнятою із істотними порушеннями матеріальних та процесуальних норм. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням законодавства, йому не роз`яснено його прав та обов`язків, в тому числі і право мати захисника, не вручено примірник протоколу; в матеріалах справи відсутні докази керування автомобілем; в акті на стан алкогольного сп`яніння не зазначено дату, час та місце складання та не зазначено за допомогою якого конкретного технічного засобу здійснювався огляд; при складанні протоколу, у нього не було відібрано пояснень та не долучено до матеріалів справи; відеозапис місця події правопорушення є неповним, та містить лише фрагменти спілкування з працівниками поліції та переривається; пояснення свідків, які долучені до матеріалів справи містять значні суперечності зокрема в одних поясненнях стверджено, що свідки були запрошені, в інших поясненнях зазначено, що свідки самі ж зупинили автомобіль під його керуванням; причина зупинки його транспортного засобу була безпідставна; рапорт працівника поліції не містить дати його складення; не враховано його свідчення, які були подані в його клопотанні про закриття справи; на відеозаписі не зафіксовано жодних заперечень результатів огляду; свідки в судовому засіданні допитані не були. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі про притягнення його до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі апелянта та його захисника за згодою ОСОБА_1 , їх участь необов`язкова.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону в певній частині не відповідає, тому підлягає скасуванню.

В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але через істотне порушення його права на захист його вина не підтверджена у передбаченому законом порядку, незважаючи на переконливу мотивацію суду на спростування майже всіх доводів правопорушника.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Саме тому постанова суду не може залишатися в силі через істотне процесуальне порушення, яке є прямою перешкодою для притягнення правопорушника до відповідальності.

На переконання судді-доповідача суд першої інстанції дав неправильну оцінку факту невручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, як цього вимагає ст. 254 КУпАП і узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ. Апелянт заперечив вручення йому копії протоколу, про таке вручення немає письмових даних у справі, відсутня така інформація на відеозаписі події. Його підпис в оригіналі протоколу та його письмове пояснення в ньому не замінюють процесуальної процедури вручення копії протоколу як акту адміністративного звинувачення. Таке порушення, на переконання апеляційного суду, є істотним порушенням його права на захист, що є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки фактично йому належно не пред`явлено адміністративне звинувачення, від якого він мав би захищатися в суді. Суд не може сам вручати таку копію, оскільки не є стороною обвинувачення, це мав виконати лише працівник поліції, навіть в судовому засіданні.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, що підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 , як при складанні протоколу, так і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника та свідчить про істотне порушення його правана захист при складанні протоколу. Суд даний факт не перевірив, хоч апелянт про це в своїх поясненнях суду першої інстанції посилався. Це порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма закону стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу про правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу об`єктивної сторони адміністративного звинувачення, а сам протокол і його дані не є доказом його вини.

Посилання суду на письмові пояснення свідків та рапорт поліцейського є недопустимими доказами, оскільки це є порушенням правового принципу безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту цих осіб в судовому засіданні.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Апеляція задовольняється частково через обґрунтованість лише окремих апеляційних доводів, вказаних вище. Решту з них позбавлені належного правового обґрунтування, тому що суд першої інстанції їм дав правильну оцінку.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Косівського районного суду від 7.06.2022 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький