Справа № 303/6156/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
15.06.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
в с т а н о в и в:
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2021 року,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 ,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Згідно з постановою, 26.07.2021, о 22 год 30 хв, у м. Мукачеві, по вул. І. Зріні, поруч з будинком №10, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Toyota RAV4», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння водійка відмовилась, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної бодікамери 3874, чим порушила вимоги п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить судове рішення скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи; апеляційний суд враховує і те, що від апелянтки не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення судового засідання на інший день, а тому, з огляду на те, що розгляд справи уже відкладався та враховуючи положення ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає, що неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Апеляційний суд переглядає справу виключно у межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про скоєння ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №18292655, 26.07.2021, о 22 год 30 хв, у м. Мукачеві, по вул. І. Зріні, поруч з будинком №10, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Toyota RAV4», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водійка відмовилась, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної бодікамери 3874, чим порушила вимоги п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми підписами у протоколі ОСОБА_1 підтвердила, що зі змістом процесуального документу вона ознайомлена, копію його отримала, відомості щодо її особи правильні.
Відповідно до розписки ОСОБА_1 , вона зобов`язується залишити на зберіганні транспортний засіб марки «Toyota RAV4», н.з. НОМЕР_1 на місці зупинки автомобіля, а саме за адресою: у м. Мукачеві, по вул. І. Зріні, поруч з будинком №10 (а. с. 2).
З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №593486 убачається, що водійку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, й накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень (а. с. 3).
З відеозапису з бодікамер працівників поліції убачається, що транспортний засіб, за кермом якого перебувала ОСОБА_1 , поліцейські зупинили за порушення водійкою п. 19.1 ПДР України, відтак під час спілкування з ОСОБА_1 , у поліцейських виникли сумніви щодо її тверезості. При наявності ознак наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, ОСОБА_1 запропоновано пройти освідування у встановленому законом порядку, на що вона відповіла відмовою. На відеозаписі відображено, що водійку ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і вона своїми підписами підтвердила, що скарг чи зауважень щодо процесуального документу не має (а. с. 4).
Докази, які досліджені та перевірені апеляційним судом на предмет належності, допустимості та достатності, зібрані відповідно до вимог КУпАП, адже жодних порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду апеляційної скарги судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Дерев`янко О. І. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги і будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій під час зупинки водійки ОСОБА_1 , та оформленні щодо неї матеріалів адміністративного правопорушення, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Отже, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейський діяв виключно у межах наданих йому повноважень.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги і приписи таких нормативно-правових актів.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції…, та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення крім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Фактично відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
Так, пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних речовин чи лікарських препаратів. Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», (далі - Інструкція). Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про дотримання поліцейськими при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення приписів Інструкції та відсутність неправомірних дій з боку працівників поліції.
Апеляційний суд розцінює критично доводи апелянтки про те, що постанова є незаконно, необґрунтованою, тому підлягає скасуванню. У підтвердження своєї позиції про незаконність оскаржуваної постанови апелянтка не навела жодних мотивів та не надала будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд констатує, що сумнівів в обґрунтованості та правильності висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення немає. Так, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та згідно зі ст. 251 КУпАП є належним доказом у справі, апеляційний суд вважає, що й іншими матеріалами беззаперечно підтверджується той факт, що водійка ОСОБА_1 свідомо порушила вимоги п. 2.5 ПДР, відмовившись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Це підтверджується у тому числі і відеозаписом, який є належним, достовірним та достатнім доказом у справі.
Апеляційний суд також констатує, що ОСОБА_1 будучи водійкою транспортного засобу, несе посилену відповідальність та виконує додаткові обов`язки у правовому полі відповідно до встановлених норм закону. Так, у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнана винуватою у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України і, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на неї накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушниці, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на думку апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 не з`явившись на розгляд справи, позбавила себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2021 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН