Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/536/22
Провадження № 3/935/495/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2022 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, РНОКПП не надано

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 18.03.2022 о 19.40 год. по вул.Шевченка у м.Коростишеві керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, проводилась відео зйомка, порушивши таким чином п.2.5 Правил дорожнього руху України, у відповідності до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що 18.03.2022 увечері до нього заїхав кум, обидва вживали алкогольні напої, між ними виникла суперечка, вони посварились. Кум на велосипеді поїхав, перед цим вдаривши його, а він вирішив, що його потрібно наздогнати, щоб вияснити виниклі спірні питання. Наздоганяли кума на його автомобілі, проте, за кермом був ще один його кум - ОСОБА_2 . Вони його наздогнали, однак кум втік через паркан, кинувши велосипед. В цей час до них під`їхав автомобіль тер оборони, йому засвітило очі. Більше він нічого не пам`ятає, прийшов до тями у поліції. На уточнення судді, пояснив, що його кум ОСОБА_3 говорив працівникам поліції і тер обороні, що це він керував автомобілем.

Захисник Вернидуб Д.В. вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі просить закрити, до матеріалів справи долучив клопотання про закриття провадження у справі , яке озвучив у судовому засіданні.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст..384,385 КК України, пояснив, що 18.03.2022 увечері зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про ДТП: автомобіль збив його на велосипеді. Виїхали на виклик, оскільки вже була комендантська година і тероборона здійснювала патрулювання вулиць разом з поліцією. Коли приїхали, побачили автомобіль та зламаний велосипед неподалік нього. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та поводив себе неадекватно. На місці події були присутні ОСОБА_1 , потерпілий та якійсь чоловік. Він викликав працівників поліції, поки вони їхали ОСОБА_1 поводив себе агресивно, обзивав усіх присутніх, нічого не пояснював, тільки кричав до нього : «Хто ти такий?». Він же натомість попросив його поводити себе коректно, а коли ОСОБА_1 почав порушувати дистанцію, його пов`язали. ОСОБА_1 нічого не заперечував, а його кум сказав, що не керував автомобілем, а є лише свідком, а ще він говорив, що доставить автомобіль за місцем проживання власника, тобто ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст..384,385 КК України , пояснив, що 18.03.2022 йому зателефонував ОСОБА_1 , якого він знає більше 20 років, та запросив його на чай. Він прийняв запрошення, коли приїхав до ОСОБА_1 додому, побачив там також ще майстра на ім`я ОСОБА_6 , а пізніше приїхав ще один кум ОСОБА_7 на велосипеді і з собакою. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 виникла сварка, через що останній сказав, що йде додому, дійшовши до хвіртки його наздогнав ОСОБА_1 , далі події відбувались вже за хвірткою. Коли ОСОБА_1 повернувся, то сказав, що ОСОБА_7 його вдарив і поїхав. ОСОБА_1 хотів ОСОБА_7 наздогнати на автомобілі, проте, він не дозволив йому сісти за кермо, адже ОСОБА_1 вживав алкоголь. За кермо автомобіля сів він, вони наздогнали ОСОБА_7 , останній кинув велосипед та собаку та втік через паркан. ОСОБА_1 розлютився, почав кидати велосипед ОСОБА_7 та пошкодив своє авто, був неадекватний, поводив себе агресивно. Він же сів в автомобіль, здав трохи назад , зупинився під ліхтарем, замкнув автомобіль, та почав підніматись на горб, адже неподалік поживає майстер, що працює у ОСОБА_1 , для того щоб він забрав ОСОБА_1 , адже він не мав можливості слідкувати за останнім, бо о 21.00 год. повинен приймати ліки. Отже , коли він піднімався, то побачив автомобіль тероборони, ОСОБА_1 у цей час був десь в 5-ти метрах від автомобіля. Він повернувся назад. Тероборонівцям пояснював, що за кермом автомобіля знаходився він, проте, його не слухали. При цьому, під час розмови, він знаходився на певній відстані від ОСОБА_1 . Коли він, розвернувшись, подивився на ОСОБА_1 , останній вже лежав, а один з тероборони кричав, що потрібна вода. Він шукав воду в автомобілі ОСОБА_1 , проте, не знайшов. Надалі зателефонував дружині та попросив, щоб вона викликала Швидку допомогу. Наполягає на тому, що повідомляв поліції, яка приїхала пізніше, а також, тероборонівцям, що за керував автомобілем він, однак, до нього не дослухались, свідчення не брали. Коли він попросив відігнати автомобіль додому власника, йому сказали, що автомобіль вилучається. Тоді, він взяв ключи від хати у ОСОБА_1 , щоб повернутись та замкнути будинок, ОСОБА_1 у цей час вже був у стяжках. Спорити з теробороною та поліцією не хотів, бо має хворе серце.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , який попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст.384,385 КК України, пояснив, що 18.03.2022 ввечері рухався на автомобілі по вул..Шевченка у м.Коростишеві, коли з`їжджав з горба, побачив багато людей. Він проїхав далі на метрів 100 нижче, зупинив автомобіль, вийшов з авто і курив. Потім, у нього попросили води і він надав. Підійшовши ближче (за метрів 10 до автомобіля) побачив, що між Лукомським та ОСОБА_9 є конфлікт, але їх зупинив військовий, який сказав : «Крутіть його». ОСОБА_10 він також там бачив. Втрьох вони накинулись на ОСОБА_9 , тут приїхала поліція, ОСОБА_9 посадили в автомобіль і поїхали. В його присутності ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні заступник начальника СРПП ВП №2 Житомирського РУП ст.лейтенант поліції Андрущенко В.В., попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, пояснив, що група швидкого реагування ТРО повідомили, що зупинили автомобіль за порушення комендантської години, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Виїхали на місце події, водій ОСОБА_1 поводив себе агресивно, спочатку говорив, що він їхав, а потім, що відпочивав. ОСОБА_1 було доставлено до відділу поліції, де було оформлено матеріали протоколу, здійснювалась відеозйомка. Пояснив також, що на період воєнного стану отримали вказівку не користуватись відеокамерами та відеореєстраторами, тому відеозйомка велась лише у приміщенні поліції . Свідками подій було три чоловіки, два з яких від`їхали , бо мали якесь завдання. На той час мали дуже насичений графік. ОСОБА_1 поводив себе агресивно і у відділу поліції, кричав та погрожував усім присутнім. На уточнення захисника пояснив, що поліція не зупиняла ОСОБА_1 , це робила тероборона.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 18.03.2022, отримувати копію якого, підписувати та надавати пояснення ОСОБА_1 відмовився;

- письмові пояснення ОСОБА_4 , згідно яких 18.03.2022 під час патрулювання у м.Коростишеві по вул..Шевченка виявлено автомобіль «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив ПДР України. Зупинивши автомобіль, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, почервоніння обличчя, незв`язна мова). Після цього було викликано працівників поліції для оформлення адміністративних матеріалів. В його присутності ОСОБА_1 від проходження освідування відмовився на місці та у лікувальному закладі, а також відмовився від підпису у протоклі;

- розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст..63 Конституції України, ст..268 КУпАП, згідно з якою ОСОБА_1 відмовився від підпису;

- розписку про інформування особи про порядок застосування спеціального технічного засобу, згідно з якою ОСОБА_1 відмовився від підпису;

- довідка ВП №2 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія;

- довідка ВП №2 про те, що власником автомобіля є ОСОБА_1 ;

- довідка ВП №2 про те, що ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст..130 КУпАП;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано , як ОСОБА_1 у приміщенні поліції пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння там же або проїхати до медичного закладу, на що останній категорично відмовляється, поводить себе досить агресивно, погрожуючи присутнім,

суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов такого висновку.

У відповідності до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, у відповідності до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є саме водій, яким згідно п.1.10 ПДР України визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Разом з тим, з оглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки відеозапис проведено у відділу поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування ним автомобілем, зазначив при цьому, що останнім керував ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив факт керування ним автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, показав, що коли під`їхалала тероборона до автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 знаходився на відстані 5 метрів від останнього.

В цілому ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надали послідовні та логічні пояснення, які у повній мірі узгоджуються між собою.

Разом з тим, у показаннях свідка ОСОБА_4 наявні суттєві розбіжності, зокрема згідно письмових пояснень останнього від 18.03.2022, які досліджувались у судовому засіданні, під час патрулювання вулиць міста було виявлено автомобіль «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив ПДР України. Однак, будучи допитаним у судовому засіданні свідок пояснив, що отримав дзвінок від ОСОБА_5 про те, що сталась ДТП: автомобіль збив його на велосипеді.

Проте, відомості щодо притягнення працівниками патрульної поліції 18.03.2022 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за будь-яке інше адміністративне правопорушення у матеріалах справи відсутні.

З пояснень заступника начальника СРПП ВП №2 Житомирського РУП ст.лейтенант поліції Андрущенко В.В. вбачається, що працівники поліції не зупиняли автомобіль «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали на виклик тероборони, коли події вже тривали певний час, а отже підтвердити у законний спосіб факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 не може.

Отже, безпосередньо факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , не було засвідчено, а отже суду не надано переконливих доказів того, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не було враховано вимоги ст.251 КУпАП , не зібрано і не долучено до матеріалів беззаперечних доказів, які б безсумнівно вказували на наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Ст.129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

При цьому ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

На думку суду, складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції щодо збирання інших доказів у справі, з врахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вина останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.62, 129 Конституції України, ст.ст.7, 9, 254, 279, п.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М.Рибнікова