Справа № 333/2331/22
Провадження № 3/333/1534/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056701 від 04.06.2022 року, складений інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції Ларцевич І.І., згідно якого ОСОБА_1 04.06.2022 р., о 18 год. 15 хв.,у м. Запоріжжя по вул. Миколи Ласточкіна, буд. 190, керував транспортним засобом HONDA ACCORD, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056701 від 04.06.2022 р., адміністративного правопорушення поліцейським додані наступні документи:

- акт огляду;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів; результати огляду не проводився;

- рапорт поліцейського;

- письмові пояснення свідків;

- довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика»;

- архів порушень ПДР.

У судовому засіданні, після роз`яснення головуючим прав, передбачених ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 04.06.2022 р., о 18 годин 15 хвилин, у м. Запоріжжя по вул. Миколи Ласточкіна, буд. 190, він не керував транспортним засобом HONDA ACCORD, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 та вказаний транспортний засіб належить іншій особі та йому ніколи в керування не передався.

Також пояснив, що 04.06.2022 р., приблизно о 18 год. 50 хв. він знаходився у дворі будинку АДРЕСА_1 та спілкувався із матір`ю свого товариша ОСОБА_2 та до будинку під`їхав поліцейський патруль. Поліцейські його покликали та почали звинувачувати у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та попросили надати посвідчення водія. При цьому, на його запитання коли, де та яким транспортним засобом він керував, поліцейські не відповіли, а вимагали чекати поки приїздить інший поліцейський патруль. Через деякий час під`їхав ще один поліцейський автомобіль, в якому знаходилось троє поліцейських, один з яких вийшов та підійшов до нього, а інші залишилися в автомобілі та заповнювали бланки. Працівник поліції запитав у нього чи згоден він пройти медичний огляд, на що він відповів, що не згоден та вимога є безпідставною та незаконною, оскільки він не розуміє про що йде мова, на праві власності йому не належить автомобіль, а чужим автомобілем він не керував. Тоді працівник поліції повідомив, що в них є один свідок, який бачив, що він був за кермом автомобіля HONDA. Проте на запитання хто цей свідок та де він, працівники поліції не відповіли. Все це спілкування між ним та працівниками поліції бачили його друзі та сусіди, які намагалися зняти це спілкування на телефон, однак працівники поліції заборонили їх знімати, агресивно себе поводили, вибили телефони з рук та пошкодили їх. Після чого, було складено протокол ААБ № 056701 від 04.06.2022 р. Просить закрити справу відносно нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Петров Г.М. надав заперечення на протокол ААБ № 056701 від 04.06.2022 р., де зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП, оскільки підзахисний не керував транспортним засобомHONDA ACCORD, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 у час та дату, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказує, що матеріали справи не містять а ні факту зупинки транспортного засобу, а ні факт знаходження ОСОБА_1 у цьому автомобілі. Більш того, на відеозапису з бодікамер поліцейських, що міститься в матеріалах справи взагалі відсутній даний транспортний засіб. Стосовно, пояснень свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що містяться в матеріалах справи зазначає, що вказані пояснення не заслуговують на увагу, оскільки з пояснень цих осіб не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також зазначає, що зміст протоколу серії ААБ № 056701 про адміністративне правопорушення не відповідає поясненням цих свідків. Так, посилаючись на пояснення свідків, працівники поліції, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначили місце правопорушення: м. Запоріжжя, вул. Миколи Ласточкіна, 190. При цьому, в поясненнях свідків не було зазначено номер будинку, а лише вказано, що автомобіль рухався по вул. Миколи Ласточкіна. Також в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху. Проте, в поясненнях свідків ознаками алкогольного сп`яніння зазначено, що автомобіль рухався по всій дорозі, створював аварійну ситуацію, різко гальмував, заїжджав на бордюрний камінь. Даний протокол працівники поліції почали складати завчасно, ще до того як повідомили про його складання ОСОБА_1 , і це підтверджується зокрема тим, що у протоколі стоять підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте на відеозапису з бодікамер поліцейських, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що під час складання даного протоколу вказані свідки взагалі були відсутні, більш того на запитання ОСОБА_1 хто є свідками, поліцейські не повідомили, а лише зазначили, що свідок один (на відео 19 год. 12 хв., 19 год. 31 хв., 19 год. 47 хв.). В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку. Однак, з відео з бодікамер поліцейських (на відео 19 год. 08 хв.) вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд, проте не пропонував пройти огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Таким чином, просить провадження у справі № 333/2331/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У судовому засіданні захисник надав аналогічні пояснення та просив закрити провадження у даній справі.

У судовому засіданні оглянуті відеозаписи реєстратора та бодікамер АА№091098, АА№ 088453, додані до протоколу про адміністративного правопорушення. Під час дослідження відеозаписів було встановлено, що на СД-дисках, які надані до суду, поліцейськими, відсутня інформація про керування ОСОБА_1 транспортним засобом HONDA ACCORD, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056701 від 04.06.2022 р., та на даних відеозаписах не зафіксовано зупинки вказаного транспортного засобу. Крім того, даний транспортний засіб взагалі відсутній на відеозаписах.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом викликались в судове засідання для надання пояснень щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення свідки, які визначені в протоколі про адміністративне правопорушення від ААБ № 056701 від 04.06.2022 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області Ларцевич І.І., який складав адміністративний матеріал.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та співробітник поліції ОСОБА_5 до зали судового засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв на адресу суду від останніх не надходило.

За клопотанням захисника адвоката Петрова Г.М. в судове засідання також було викликано свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засідання пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та стала свідком спілкування 04.06.2022 р. ОСОБА_1 з поліцейськими, які звинувачували ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Пояснила, що транспортний засіб HONDA ACCORD, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 - дружині її сина. Окрім її сина ніхто даним автомобілем не керує та 04.06.2022 р. даний автомобіль цілий день знаходився у її дворі у тому числі о 18 год. 15 хв., ніхто ним не керував, а ОСОБА_1 у цей час знаходився у неї вдома та спілкувався з її сином.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини події, суд приходить до наступного висновку.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено уст.3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідностіКонституції України (конституційності) положень статті 69Кримінальногокодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Європи, що підписали Конвенцію про захист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини іосновоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому п. 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р.№1306 в редакції, чинній на час складання протоколу, встановлює, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення натранспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Таким чином, доказуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не доведений і зазначені в протоколі серії ААБ № 056701 від 04.06.2022 р. про адміністративне правопорушення обставини спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056701 від 04.06.2022 р. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130КУпАП та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що він дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у вказаний час.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності заст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З огляду на положення п. 1.10 ПДР України та диспозицію ст. 130 КУпАП, у даній ситуації ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи, пояснення учасників справи та відеозапис не містять відомостей, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що містяться в матеріалах справи та які зазначені в протоколіпро адміністративне правопорушення ААБ № 056701 від 04.06.2022 р., щодо яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки оглянутими відеозаписами (містяться в матеріалах справи), які додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом HONDA ACCORD, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , 04.06.2022 р., о 18 годині 15 хвилин, у м. Запоріжжя по вул. Миколи Ласточкіна, буд. 190, в стані алкогольного сп`яніння, оскільки на дисках не міститься відеозапис керування ним зазначеним транспортним засобом.

Крім того, з під час дослідження відеозапису з відео реєстратора та бодікамери , наданого поліцейськими суду, було встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 056701 від 04.06.2022 р., вказані свідки взагалі були відсутні.

Окрім того, в розумінні правової позиції висловленої в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи - інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому і вищевказаний рапорт працівника поліції не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, зміст викладених обставин адміністративного правопорушення у протоколі не узгоджується із сукупністю інших доказів по справі, які були предметом перевірки під час судового засідання.

Будь-які інші докази, які б об`єктивно підтверджували те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в зазначений в протоколі час та в зазначеному місці в стані алкогольного сп`яніння, у справі відсутні.

У відповідності до ст.62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п.282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015року у праві №5-рп/2015 визначено, що у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, оскільки докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачиться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст.130, п. 1 ч. 1 ст.247, п. 3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, за ч. 1 ст.130КУпАП- закрити у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова