Справа № 454/3300/21 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 33/811/341/22 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Астаповича Олександра Вікторовича на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року,

з участю правопорушника - ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника - адвоката Астаповича О.В.,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 29 серпня 2021 року о 00.10 год. в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, на автодорозі сполучення с.Низи-м.Белз Червоноградського району Львівської області, керував мопедом (мотоциклом), не зареєстрованим у встановленому законом порядку з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження освідування для встановлення стану сп`яніння водій відмовився під запис бодікамери поліцейського.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Астапович О.В. вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст. 255 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, він був пасажиром. Крім того, зазначає, що відеозапис події проведено не повно та в матеріалах справи відсутній рузультат проби газоаналізатора Драгер 6820.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 07.12.2021, мотивуючи тим, що повний текст постанови не вручався ОСОБА_1 , а ознайомився він з таким 14.12.2021; скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника - адвоката Астаповича О.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 29 серпня 2021 року серії ОБ №044343, де викладена фабула вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням водія на огляд з метою встановлення стану сп`яніння; відеозаписом події та іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №044343 від 29 серпня 2021 року, складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є оформленим та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, крім цього, його дані узгоджуються з відеозаписом події. Отже, наведені докази є належними та допустимими та обґрунтовано покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, проте, від підпису та пояснень останній відмовився, про що було зроблено відповідні відмітки в такому.

Щодо доводів апелянта про те, що він не здійснював керування транспортним засобом, то апеляційний суд оцінює такі критично, вважає їх такими, які направлені на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки крім наведених мотивів з даного приводу в постанові судді, з якими погоджується апеляційний суд, факт керування транспортним засобом підтверджується і постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складеною 29 серпня 2021 року поліцейським Сокальського ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом Бегей В. стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП на підставі якої накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 гривень та яку останній в судовому порядку не оскаржував.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання правопоркушника на відсутність в матеріалах справи результатів проби газоаналізатора Драгер 6820, оскільки як вбачається із відеозапису, на неодноразові пропозиції пройти огляд на приладі «Драгер» водій відмовився.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Отже, апеляційний суд вважає, що дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи доведено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім цього апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином з огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Астаповичу О.В. в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Астаповичу О.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Астаповича О.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року. якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.