Справа № 199/3067/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 червня 2022 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2022 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_2 в районі будинку № 2-г по пр. Слобожанському у м. Дніпрі керував транспортним засобом «RAVON R4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, млява мова, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2 в судовому засідання заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Пояснив, що того вечора він їхав з іншого міста, до початку комендантської години доїхати додому не встиг, тому був зупинений працівниками патрульної поліції. Під час спілкування поліцейські нібито побачили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. На його зауваження про те, що він провів за кермом 12 годин, і тому в такому стані, не реагували. Від проходження огляду на стан сп`яніння він відмовився, тому що не бачив підстав проходити такий огляд. Вважає, що він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, оскільки він був тверезим і на його думку жодних ознак наявності у нього стану будь-якого сп`яніння у нього не було та при спілкуванні з ним й при складанні протоколу працівниками поліції було порушено низку нормативних актів: відсутні докази керування ним транспортним засобом, не були запрошені двоє свідків, не було забезпечено безперервну звуко- та відео фіксацію.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

?протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

?рапортом працівника патрульної поліції, яким підтверджений факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння;

?переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Оцінюючи доводи ОСОБА_2 суд виходить з того, що останній не заперечує факт керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Натомість ОСОБА_2 стверджує, що був тверезий і не мав ознак наркотичного сп`яніння. Пра цьому, сама по собі наявність чи відсутність у ОСОБА_2 стану будь-якого сп`яніння виходить за межі доказування у цій справі, а щодо твердження ОСОБА_2 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, суд керується пунктами 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за якими ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

-наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

-звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

-сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

-почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_2 з працівниками патрульної поліції, вбачається, що ОСОБА_2 мав явний ознак наркотичного сп`яніння сповільненість мови. Наведена обставина, в сукупності з зафіксованою на відеозаписі специфічною побудовою речень ОСОБА_2 , давали співробітникам поліції достатні підстави для висновку про наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння.

Ця ж обставина фактично була підтверджена і самим ОСОБА_2 в судовому засіданні, який пояснив, що співробітники поліції не бажали слухати, що такий його стан обумовлений перебуванням за кермом протягом 12 годин.

З огляду на викладене, відповідні заперечення ОСОБА_2 судом відхиляються.

Щодо доводів ОСОБА_2 про не запрошення співробітниками поліції двох, то за приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння була зафіксована за застосуванням технічного засобу відеозапису, що виключало необхідність присутності двох свідків.

Щодо доводів ОСОБА_2 про відсутність безперервного відеозапису спілкування з ним співробітників поліції, то на наданому суду відеозаписі з достатньою повнотою зафіксовані фактичні обставини, які підлягають доказуванню в цій справі, і відповідні заперечення ОСОБА_3 є неспроможними.

Суд виходить з того, що ОСОБА_2 вважається таким, що ознайомлений зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені. Стороною захисту не надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 має будь-які вади психічного чи розумового розвитку.

Більше того, з дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що співробітник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_2 пройти огляд в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння та попереджав ОСОБА_2 , що в разі відмови на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_2 поза розумним сумнівом, діючи розсудливо, міг співставити свої дії в частині відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з їх наслідками у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого накладення адміністративного стягнення, однак свідомо відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 до доходу держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

23.06.2022