Справа № 182/3052/22
Провадження № 3/0182/1287/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.08.2022 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприна А.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, не працюючої, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал ВАВ № 317432 від 21.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 317432 від 21.07.2022 року, 13.07.2022 року о 15.30 годин за адресою: м. Нікополь, територія дитячого садку №42, ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру у відношенні колишнього співмешканця, хапала за одяг, через питання щодо спілкування зі спільною дитиною.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилась, вину не визнала та суду показала, що прийшла до дитячого садку, щоб провести час з дитиною. Коли з`явився батько дитини, між ними виникла суперечка, однак вона не вчиняла дій, направлених на завдання психологічної чи фізичної шкоди йому чи дитині, насилля у сім`ї не вчиняла. Аналогінчі пояснення вона надавала на місці, співробітникам поліції.

Просила суд долучити до матеріалів справи лазерний диск із записом подій, що призвели до виклику поліції, який вона зробила на свій мобільний телефон на місці подій.

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, зміцнення законності.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Матеріали провадження складаються з протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу прийняття заяви, письмовимх пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. Однак вказані матеріали не є беззаперечними доказами вини особи, та вказані матеріали, окрім заяви та пояснень потерпілого жодним чином не підтверджують викладені у протоколі обставини та будь-які дії, вчинені нею, що підпадають під кваліфікацію ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

На думку суду, в протоколі не зазначено у чому саме полягав психологічний характер скоєного насильства та не розкрито суті скоєного адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції ч. 1ст. 173-2 КУпАП. За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КупАП.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення .

Враховуючи викладене, проаналізувавши надані суду матеріали, враховуючи матеріали справи, ґрунтуючись на внутрішніх переконаннях, суд робить висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тому вважаю що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: А. П. Чуприна