Справа №461/270/22
Провадження №3/461/503/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., захисника Чорновус Н.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово непрацюючої, місце проживання, згідно протоколу - АДРЕСА_1 , місце проживання, згідно пояснень представника - АДРЕСА_2 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 05.10.2018 виданий 5101,

за ч.6 ст.481 Митного кодексу України,

встановив:

26.12.2021 близько 00 години 15 хвилин, в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Рава-Руська» митного поста Рава-Руська-Хребенне» Львівської митниці, в напрямку «в`їзд з України» заїхав легковий автомобіль марки RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , яким гр. України ОСОБА_1 слідувала з приватної поїздки з Фінляндії до України, в якості пасажира.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного автомобіля, після проведення перевірки, у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС «Журнал пункту пропуску», а також спрацювання АСАУР встановлено, що гр. України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» 22.07.2021 о 18:49:09, згідно зобов`язання про зворотне вивезення № UA209060/2021/6527 від 22.07.2021 року, через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці, транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TOURAN, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , країна реєстрації Фінляндія, згідно із яким даний транспортний засіб зобов`язувалася вивезти за межі митної території України в термін до 20.09.2021.

Згідно даних програмно-інформаційного комплексу АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), вищевказаний транспортний засіб з митної території України, станом на 26.12.2021 гр. України ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. На момент перетину кордону, у відповідності до ст. 460 Митного кодексу України, зазначеною особою жодних документів подано не було. З приводу не вивезення за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу гр. України ОСОБА_1 не зверталася до митниці.

Захисник Чорновус Н.Ф. в процесі розгляду справи подала до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримала в судовому засіданні, та просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України у Фінляндській Республіці, вона проживає в цій країні разом із чоловіком та донькою, яка навчається у школі; працевлаштована на роботі та сплачує податок та є резидентом Фінляндії. Вказує, що зважаючи на те, що ОСОБА_1 тимчасово відвідувала Україну та з даною метою перетинала кордон транспортним засобом особистого користування, до неї необхідно було б застосувати положення ч.1 ст. 380 МК України, а саме тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року, а не п.5 ч.4 зазначеної статті.

Заслухавши доводи представника митниці та захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Відповідно до ст. 380 Митного Кодексу України, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10 ) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Оцінивши докази по справі вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, а саме остання перевищила строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №2734/20900/21 від 26.12.2021 року, долученими до нього копією паспорта ОСОБА_1 , копією контрольного талону, копією техпаспорта, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , витягом з ЄАІС Держмитслужби, доповідною запискою.

Наведені докази встановлюють факт ввезення транспортного засобу на територію України, митний режим ввезення та відсутність даних про своєчасне вивезення автомобіля у встановлений законодавством строк та спростовують твердження сторони захисту щодо відсутності складу правопорушення у діях особи.

Також, оцінюючи доводи сторони захисту враховую наступне.

Згідно витягу з ЄАІС Держмитслужби, ОСОБА_1 під зобов`язання про зворотне вивезення №UA209060/2021/6527 від 22.07.2021 року, через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці, ввезла транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TOURAN, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , країна реєстрації Фінляндія. Згідно даного зобов`язання, ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб зобов`язувалася вивезти за межі митної території України в термін до 20.09.2021. Дане зобовязання ОСОБА_1 не оспорювалося, а отже остання була обізнана у наявності у неї обов`язку своєчасно вивезти транспортний засіб та знала на яких правових підставах транспортний засіб перебуває на території України.

Станом на 26.12.2021 ОСОБА_1 транспортний засіб не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. Відтак, ОСОБА_1 порушила взяте на себе зобов`язання.

Наведене вказує на безпідставність твердження сторони захисту про відсутність у діях особи складу правопорушення, а тому такі твердження відхиляються судом.

Більше того, сама диспозиція ч. 6 статті 481 МК України не розмежовує суб`єктів даного правопорушення на резидентів або нерезидентів, а ОСОБА_1 під час перетину кордону не повідомила митний орган про те, що вона має статус нерезидента. Виходячи з того, що ОСОБА_1 не повідомила про наведені обставини митний орган, посадові особи останнього правомірно склали протокол у цій справі. Наведені мотиви спростовують твердження сторони захисту щодо відсутності складу адміністративного правопорушення у діях особи, внаслідок невірного тлумачення та застосування положень ст. 380 МК України.

Крім того, враховую те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною щодо наявності у неї обовязку вивезення автомобіля до 20.09.2021, до митного органу з будь-якою заявою чи клопотанням щодо невивезення автомобіля не зверталась, допустивши тим самим невиконання взятого на себе обов`язку.

Отже, надані суду, стороною захисту докази, зокрема копія довідки з ГЦОСІ ДПС України, довідка про фіскальне місце проживання не звільняють ОСОБА_1 від виконання взятого зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу.

Виходячи з наведеного, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, приймаю до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, пояснень захисника щодо матеріального становища ОСОБА_1 , зокрема наміру залишити у власності автомобіль, даних про особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах встановлених санкцією ч. 6 ст. 481 МК України.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496,20 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.