П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року Справа № 608/1315/22

Номер провадження3/608/787/2022

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л. М. , при секретарі с/з Фаштиковській М.І., за участю представника особи щодо якої складено протокол про адміністартивне правопорушення адвоката Іжука Б.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту Патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувалася,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 097773 від 31 липня 2022 року, складеного інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Невідомським В.В. вбачається, що 31 липня 2022 року о 02 год. 35 хв. в м. Чортків, вул. Григорія Сковороди, водій, керуючи автомобілем ОРЕL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосування технічного приладу газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 7510 Аrlm 0513 / повірка дійсна до 20.05.2023 року / відмовилась. В приміщенні КНП «Чортківська центральна районна лікарня» від огляду на стан алкогольного сп`яніння також відмовилася, чим порушила п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, щодо якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що вона винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, себе не визнає, посилається на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення їй не були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України, не було роз`яснено і не було забезпечено реальне право на допомогу адвоката. Вказане є істотним порушенням права на захист. Це порушення не усувається посиланням в протоколі на статтю 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

В поясненнях ОСОБА_1 вказує, що 30 липня 2022 року вона відчула гострий зубний біль, після чого звернулася до лікаря-стоматолога і в період з 19.00-21.00 год перебувала на прийомі у стоматолога, де проводила лікування зубів, що підтверджується довідкою, виданою лікарем-стоматологом. Проводилась анестезія, обезболювання. В результаті чого в неї відбулося оніміння частини обличчя в ділянці губ і вона не відмовлялася від проходження в приміщенні КНП «Чортківська центральна районна лікарня» огляду на стан сп`яніння із застосування технічного приладу газоаналізатор, однак в силу фізіологічних обставин не змогла його пройти, про що може підтвердити лікар ОСОБА_2 . Вважає, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на її внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися, як у активній, так і у пасивній формі. Однак, вона від проходження такого огляду не відмовлялась ні в присутності лікара Чортківської ЦКРЛ ОСОБА_2 , і більше того, зразу ж після складання протоколу , поїхала в м. Тернопіль і 31 липня 2022 року о 08.50 годині звернулася в КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер», для проходження такого медичного огляду на стан сп`яніння, на підтвердження своєї позиції, де лікарем ОСОБА_3 проведено медичний огляд та ознак алкогольного сп`яніння у неї не виявлено.

Зазначає у поясненнях, що частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Верховний Суд у своїй постанові від 30 травня 2018 року по справі № №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного вважає, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні протоколу про адміністративне правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 1 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або. перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду. Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько - акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічне положення закріплене у пункті 7 Розділу І Інструкції, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Таким чином, в силу цитованих положень Інструкції та КУпАП, що у випадку відмови особи від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння повинен бути проведеним у закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі зафіксовано наступні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 Розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п, 3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Аналіз цитованих положень Інструкції дає підстави стверджувати, що проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом поліцейським може бути здійснене виключно за наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених пунктом 3 Розділу І Інструкції.

ОСОБА_1 вказує, що окрім як зазначення про це в протоколі, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази щодо наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння.

Зокрема, такі відомості відсутні на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських. Більше того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення нею дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є доказом доведення її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП,, тому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Іжук Б.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

26 грудня 2022 року в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , враховуючи письмове клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Іжука Б.В. і додані докази та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного чи алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, при цьому алкоголю зі крові має бути більше 0,2 проміле або наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту поліцейської в.1 роти 3 батальйону УПП в Тернопільській області від 31 липня 2022 року ОСОБА_5 , водій відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні Чортківської ЦКРЛ.

Однак, вказане не відповідає дійсності та спростовується письмовими поясненнями ОСОБА_1 , показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та іншими письмовими доказами.

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_4 , він в кінці липня 2022 року, десь 30 чи 31 числа, перебував за місцем проживання та йому зателефонувала ОСОБА_1 , близько 2.00 чи 2.30 і повідомила, що вона знаходиться в Чортківській ЦКРЛ. Коли він підійшов до лікарні, то вона перебувала в прийомному відділі і коло неї був лікар нарколог. Вона повідомила його, що її зупинили за підозрою перебування у нетверезому стані за кермом, однак вона пояснила, що не вживала алкоголь, а була в цей день у лікаря стоматолога і він ввів їй ін`єкцію ліків. При ньому вона намагалась дути у «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак пристрій нічого не показував і поліцейські почали на неї тиснути, вона робила повторні спроби, однак при продутті пристрій так і не показав ніякої степені алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 твердо стояла на ногах, запаху ніякого він не чув, був тільки психологічний тиск на неї і лікаря. Ніяких активних дій на ухилення від проходження медогляду на встановлення ступеня алкогольного спя`ніння ОСОБА_6 не вчиняла, а натомість працівник поліції наказав лікарю наркологу написати, що вона відмовилась від такого проходження. Відмови зі сторони ОСОБА_1 не було, він такого не чув, лікар нарколог так написав по вказівці працівників поліції, які тиснули на нього.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні лікар нарколог ОСОБА_2 суду показав, що деталей вже не пам`ятає, але пригадує, що ОСОБА_1 намагалась продувати, однак в силу фізіологічних причин, не могла продути і відповідно апарат не показував ніякого показника. При цьому вона не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння, він не чув, щоб ОСОБА_1 відмовлялась від проходження медичного освідування, такого вона не говорила, таку вказівку про зроблення відповідного запису наказав йому зробити працівник поліції. Про те, що вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння, він ствердити не може.

З метою перевірки письмових пояснень ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , суд викликав в судове засідання ще і свідка ОСОБА_7 та працівника поліції Невідомського В.В., який склав зазначений адміністративний протокол, оскільки окрім протоколу, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази щодо наявності у ОСОБА_8 ознак алкогольного сп`яніння. Однак, свідок ОСОБА_7 звільнилась з роботи і виїхала за межі області, на постійне проживання, тому не з`явилась для дачі показів до суду.

На виклик до суду інспектор Невідомський В.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 097733 31.07.2022 року, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки 28.11.2022 року 65 4 представнику.

Будь яких додаткових доказів чи пояснень з приводу досліджуваних судом обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не подав.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є доказом доведенності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

А натомість, із протоколу медичного огляду для визначення стану сп`яніння від 31.07.2022 року, КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер», вбачається, що: зовнішній вигляд обстежуваного ОСОБА_1 без особливостей; поведінка звичайна, скарги на самопочуття відсутні; орієнтується на місці, в часі; мовна спроможність без особливостей; вегетативно-судинні реакції (стан шкірних покривів, слизової очей,тощо) - не виявлено; рухова сфера не порушена; хода: в позі Ромберта стійка; тремтіння рук, пальців рук, повік, язика: не виявлено. При цьому, із вказаного протоколу вбачається, що проводилося дослідження повітря приладом Drager Alcotest 5820, час і результат дослідження: 09:00 - 0 проміле, повторне дослідження 09:20 - 0 проміле. Висновок: алкогольне сп`яніння не виявлено.

Отже, з наведеного висновку випливає, що після складання протоколу щодо особи ОСОБА_1 , після витоку кількох годин та зверненні особи, було проведеного огляд ОСОБА_9 в КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» на стан алкогольного сп`яніння на її звернення та не виявлено в неї ознак алкогольного сп`яніння. Більше того, зафіксовано відсутність алкоголю через пристрій Drager Alcotest 5820.

З наведеного випливає, що висновки працівника поліції про те, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння є хибними та суб`єктивними і спростовуються вищенаведеним протоколом та не підтверджуються будь-якими іншими доказами, окрім посилання на це в самого протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно з п.п. 5,6 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

Суд вказує, що така відеозйомка не є безперервною, оскільки на ній не зафіксовано весь перебіг подій з моменту порушення, на думку інспектора Дудник Світланою Петрівною ПДР України і до моменту оголошення їй протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням п.п. 5, 6 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

В даному випадку, суд також вказує, що свідки до проходження огляду ОСОБА_1 не залучалися, а тому фрагментарний відеозапис, який поданий на електронному носії інформації, як доказ, не може бути визнаний належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що на відеозаписі події із камери нагрудного реєстратора інспектора поліції, копія якого на електронному носії знаходиться у матеріалах справи, відсутні фактичні дані, які б дали змогу стверджувати, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, , а відтак, в даному випадку відсутній суб`єкт адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно правового висновку викладеного в Постанові КАС ВС від 08.07.2020р. №463/1352/16-а вбачається. що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №К (91)1 Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації N0 К (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) вбачається, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.» Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правоворушення. Оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністаривне правопорушення ( Справа Лучанінова протии України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02)).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на

доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо

доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає зона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази не дозволяють «поза розумним сумнівом» зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суду, з врахуванням усіх вище наведених обставин та фактів, викликає «розумний сумнів» у доведеності вини особи ОСОБА_1 , який виключає можливість визнання протоколу про вчинення нею адміністративного правопорушення, та рапорту поліцейської, як допустимих та достовірних доказів в даній справі.

Будь- які інші належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи, відсутні та органом, який зобов`язаний їх надати суду, не подані.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 9, ч. 1 ст. 130, 247, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/1315/22

Постанова набрала законної сили " " ___________________ року.

Суддя Л. М. Запорожець

Копію постанови видано " " _________________ року.

Секретар: