ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/585/22
провадження № 3/691/595/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., з участю секретаря судових засідань Шмунь Н.В., захисника Салій С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Шпола вул. Волонтерська, №24 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , не працючого,-

за ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

встановив :

15 липня 2022 року до Городищенського районного суду Черкаської області від відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ..

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №496069 від 13 червня 2022 року ОСОБА_1 , 13 червня 2022 року о 17 годині 30 хвилин в м.Городище по вул.Об`їздній Черкаської області, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння згідно висновку медичного огляду №12. 1,67 % проміле, чим порушив п.2.9 «А» Правил Дорожнього Руху.

ОСОБА_1 , на виклик до суду не прибув, повідомив телефонограмою від 16 серпня 2022 року про розгляд у його відсутність, не визнання вини, слухання справи за участю захисника.

Захисник Салій С.А. взяв участь у судовому засіданні, заслухано пояснення щодо обставин адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 , із яких вбачається, що, особа не керувала 13 червня 2022 року о 17 годині 30 хвилин в м.Городище по вул.Об`їздній Черкаської області автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не був під час руху зупинений поліцейськими, а лише погодився на пропозицію працівників охорони порядку, пройти до автомобіля працівників поліції; була розмова про перебування його в стані алкогольного сп`яніння за кермом, з чим він не погодився, тому що дійсно випив пиво, але заперечив факт керування транспортним засобом; особі запропонували проїхати до лікарні, щоб перевірити його стан, він погодився, бо не керував автомобілем; пояснення не писав; працівники поліції йому не представлялися, прав не роз`яснювали; диск із записом жодним чином через не інформативність зафіксованої події не підтверджує керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, наполягав на його перегляді. Надав письмове клопотання до суду про недоведеність зібраними доказами поліцейськими обсягу складу правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення і просив справу про адміністративне стосовно ОСОБА_1 закрити.

Представник відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, будучи повідомлений вчасно та належним чином про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується розпискою про вручення повідомлення, до суду не прибув, що не перешкоджає судовому розгляду справи у його відсутності.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Так, згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 поліцейським ПОГВП Звенигородського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області Ткаченко О.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №496069 від 13 червня 2022 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення в м.Городище по вул.Об`їздній Черкаської області (а.с.1-2), додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 червня 2022 року з результатом «алкогольне сп`яніння» без зазначення розміру проміле алкоголю в крові, як зазначено в змісті протоколу (а.с.2), акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13 червня 2022 року (а.с.5), диск відеозапису з місця події (а.с.6). Посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено (а.с.1-2). Письмові пояснення ОСОБА_1 не надав про вживання спиртних напоїв (а.с.3).

Із змісту вивчених та досліджених письмових доказів у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , встановлено що їх обсяг та відображена у них інформація не є достатніми для стверджувального висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до п 2.9 "а" Правил дорожнього руху, водію заборонено керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

В п. 2 Постанови N 14 Пленуму ВерховногоСуду Українивід 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті", міститься роз`яснення що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Частиною першою статті 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у цьому випадку, є водій транспортного засобу.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , як вбачається із матеріалів у справі, суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення та висновок лікаря, але не надано відеозапису про факт керування транспортним засобом та роздруківки технічного засобу Драгер за допомогою якого, слід розуміти, було проведено огляд особи чи вручено направлення для огляду, які б підтверджували відмову у огляді на стан алкогольного сп`яніння (а.с.1,2,3). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , то не зазначено чи мало місце відсторонення від керування автомобілем (а.с.1), в той час, як відповідно до п.1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, - у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом надається можливість керування цим транспортним засобом уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії, та може бути допущена до керування транспортним засобом і на виконання вимог ст.ст. 265-2,266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані були вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом. Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання.

З пояснень захисника Салій С.А. вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у вказаних в протоколі час і місці у стані алкогольного сп`яніння, і відсторонення від керування не відбувалося, підтвердженням чого є, як пояснює, відсутність належних йому підписів про вручення направлення для огляду, чи відмови від продуття технічного засобу «Драгер», як і документів про відсторонення від керування, остільки доказів про місце вилучення, подальше зберігання транспортного засобу не надано.

В ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню, а саме: відсутність обґрунтованих та підтверджених доказами обставин, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні через невідповідність змісту протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, якою визначено перелік тих даних, що обов`язково повинні бути закріплені у протоколі, для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можливо було заперечувати. Так, протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП із зазначенням зокрема відомостей про особу порушника, підстав складання протоколу та обставин вчиненого адміністративного правопорушення (місце, час, суть адміністративного правопорушення), кваліфікації дій та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначенням доказів на обгрунтування. Протокол повинен бути підписаний особою, що його склала, та особою, що вчинила правопорушення із відібранням пояснень. За наявності свідків протокол підписується і ними. Докази у справі мають за своїм змістом узгоджуватися між собою і обставинами та фактами в справі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №496069 від 13 червня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , який визначає межі судового розгляду і є доказом по справі, всупереч вимог ст.256 КУпАП, не містить відомостей стосовно об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у ньому відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, його серійний номер, не долучено матеріалів відеофіксації обставин події, які б підтверджували безпосередньо факт керування автомобілем, відповідно до ст.265-2 КУпАП, в разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, працівник поліції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про затримання транспортного засобу відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про затримання або блокування транспортного засобу, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі. Остільки, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд перевірив та надав оцінку лише тим доказам, які отримав від учасників процесу в сукупності з іншими доказами, проте таких, які б за своїм змістом переважали над поясненнями захисника та повідомлення ОСОБА_1 у змісті телефонограми про невизнання вини, судом не встановлено.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя",- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом було використано всі можливості для встановлення всіх обставин по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, для надання пояснень до суду викликався в судове засідання представник ПОГ ВП Звенигородського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області Ткаченко О.Л., який на розгляд справи не з`явився, остільки суд, вважав за необхідне, перевірити і обставини щодо правових підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №496069 від 13 червня 2022 року стосовно ОСОБА_1 в м.Городище по вул.Об`їздній Черкаської області, а не на території Звенигородського району, відповідно до наданих повноважень.

Встановивши відсутність доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №496069 від 13 червня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , виходячи із загальних засад правосуддя, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за тієї умови, що суддя не має компетенції самостійно збирати докази, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно особи підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищенаведеного та в силу вимог ст.251 КУпАП суд, позбавлений можливості ґрунтовно, повно, всебічно і об`єктивно, за відсутності доказів правильно вирішити справу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №496069 від 13 червня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , не є ні відносним, ні допустимим, остільки був складений не в установленому законом порядку і передбаченими способами, а встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

На виконання п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, провадження у справі слід закрити у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, задоволивши клопотання захисника, узгоджене з ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

Керуючись, п.1 ч.1 ст.247, 248, 249, 251, 252, 256,271,272, 280, 294 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення №691/585/22 провадження №3/691/595/22 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1ст.130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати, для відому до відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Шпола вул. Волонтерська, №24 Черкаської області.

Апеляційну скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. М. Савенко