Справа № 572/2841/22
Провадження № 3/159/2436/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г. , з участю захисника - адвоката Чорної Б.М., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Рівненській області ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого: ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.121 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

19.09.2022 року о 23год.25хв, в м. Сарни по вул. Варшавська,4а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем МАN TGA18.4.10 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом KOGEL S24 д.н.з. НОМЕР_3 , що підлягає обов`язковому технічному контролю для своєчасного його не прийшов, чим повторно протягом року вчинив порушення 08.08.2022 внаслідок чого відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення EAP5724487 за ч.3 ст.121 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу, чим порушив п.31.3б ПДР, ст..35 ЗУ «Про Дорожній рух» за ч.4 ст.121 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подав клопотання в якому зазаначив, що вину визнає повністю, просить врахувати, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей , а також дружину ОСОБА_2 , яка здійснює догляд за новонародженою донькою, пояснив що на даний час перебуває у складному матеріальному становищі, просить застосувати щодо нього стягнення у виді адміністративного арешту з застосуванням ст.69 КК України строком на 3 доби.

Захисник Чорна Б.М. просить врахувати пом`якшуючі обставини справи, майновий стан особи, яка притягується до адмінвідповідальності та застосувати до ОСОБА_1 положення ст.69 КК України в частині , яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. А тому просить застосувати до ОСОБА_1 покарання у вигляді адміністраивного арешту на строк 3 доби.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5724487 від 08.08.2022.

Відповідно до ч.4 ст. 34 КУпАП законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Пом`якшуючими відповідальність обставинами відповідно до ст. 34 КУпАП вважаю повне визнання вини, щире розкаяння винного.

Обтяжуючих відповідальність обставин відповідно до ст. 35 КУпАП не встановлено.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги законодавства при розгляді справи виконано.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП доведений сукупністю зібраних доказів.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 27 КУпАП передбачено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Аналіз вказаних статей Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, при розгляді справ про адміністративні правопорушення відсутній визначений Законом механізм, який би дозволяв накладати стягнення за вчинені адміністративні правопорушення нижче визначеної санкцією відповідної статті Кодексу або замінювати стягнення на інше, а тому, при розгляді даної справи слід застосувати аналогію права.

Так згідно ст.69 КК України за фактично аналогічних умов, а саме за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу (ч. 1 ст. 69 КК України).

Тобто, законодавець надав суду можливість призначати менше покарання навіть за вчинений злочин за наявності окремих обставин, а за вчинення адміністративного правопорушення такого механізму не перебачив.

Суд звертає увагу, що стягнення, яке визначено ч. 4 ст. 121 КУпАП як безальтернативне покарання фактично є навіть більшим, ніж за злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, і за відсутності норми, яка дозволяла б призначати стягнення менше ніж передбачено санкцією відповідної статті або замінити його на інше, неможливо у повній мірі реалізувати положення ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Тому накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб, яка повністю визнала вину, щиро розкаялася, а також , має на утриманні двох малолітніх дітей не сприятиме її вихованню та виправленню. Таке покарання виглядає надмірним у відношенні ОСОБА_1 з огляду на його майновий та сімейний стан.

Згідно приписів статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Так, згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Чинна редакція ч. 4 ст.121 КУпАП встановлює безальтернативний штраф в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців, що значно перевищує мінімальний розмір штрафу, який сьогодні може бути призначений за вчинення злочину 510 грн. (ст.53 КК України). У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції.

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч.1 ст. 69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності».

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення (виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами) з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, майнового стану ОСОБА_1 , розкаяння , а також, що на момент розгляду останнім усунуті обставини, що обумовили вчинення адмінправопорушення суд вважає можливим за аналогією ч.1 ст.69 КК України застосувати накладення більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено ч.4 ст.121 КУпАП, а саме у вигляді адміністративного арешту на строк 3 доби.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Інші клопотання ОСОБА_1 в судовому засіданні просив не розглядати, отже вони залишаються без розгляду.

За таких обставин, виходячи з викладеного, беручи до уваги характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та з урахуванням усіх обставин та керуючись ст.ст. 283, 284, 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.

Час відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 496,20 грн. на рахунок: (Отримувач коштів : ГУК у Волин.обл/м.Ковель/22030101, номер рахунку (IBAN)UA0003564Банк отримувача : Казначейство України (ел.адм.подат.), Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371).

Постанова виконується негайно.

Виконання постанови покласти на Ковельський РУП ГУНП у Волинській області.

Про виконання постанови повідомити Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СуддяО. Г. Шишилін