ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/2557/21

Провадження № 33/4820/251/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Мартиненка В.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Наталюка Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Наталюка Н.М., поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дунаєвецького районного суду від 25 березня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дунаєвецького районного суду від 25 березня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 26 квітня 2021 року о 07 год. 08 хв. в м. Дунаївці по вул. Жлоби, 15, керував транспортним засобом марки ВАЗ - 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат 0,60‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Наталюк Н.М. просить постанову скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому вказує, що протокол було складено по невідомим причинам та у відсутності особи, відносно якої він був складений, працівником поліції ОСОБА_2 не встановлювалися обставини справи.

Зазначає, що у протоколі містяться виправлення в даті вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює визначення дати вчинення адміністративного правопорушення з метою дотримання строків притягнення до адміністративної відповідальності та відсутні підписи свідків.

Посилається і на те, що відеозаписи фіксування правопорушення не містить взагалі жодної процесуальної дії, тому не може бути прийнятий судом до уваги в такому вигляді.

Звертає увагу і на те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та тимчасового затримання його транспортного засобу .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Наталюка Н.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано результат огляду ОСОБА_1 0,60‰, у графі якого «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 , будь-яких зауважень з боку особи, яка проходила огляд, вказаний акт не містить;

- роздруківкою приладу «Драгер» 6810», тест №362, яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 0,60‰, та який містить підпис останнього без зауважень;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, де зафіксовано обставини правопорушення, а саме: пропонування працівником поліції ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» 6810»; факт проходження даного огляду (проба 362 із результатом 0,60‰), відмову від подальшого огляду у закладі охорони здоров`я, що повністю узгоджується з відомостями роздруківки приладу «Драгер» 6810»;

- показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, кожен окремо, повідомили про те, що у їх присутності ОСОБА_1 продув у трубку приладу «Драгер» 6810», який показав результат стан алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Тому доводи захисника про те, що фіксування правопорушення проводилося на особистий технічний пристрій та відеозаписи не містить взагалі жодної процесуальної дії, не заслуговують на увагу, оскільки огляд ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог ст.266 КУпАП в присутності двох свідків.

Слід залишити поза увагою і посилання апеляційної скарги про те, що протокол містить виправлення, оскільки зазначене виправлення жодним чином не впливає на обставини вчинення адміністративного правопорушення, кваліфікацію дій ОСОБА_1 та не спростовують факту керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №489424 від 26.04.2021 та ДПР18 №489493 від 24.05.2021 відносно ОСОБА_1 відповідають вимогам ст.256 КУпАП щодо його змісту, і оцінений судом у сукупності з іншими доказами, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

А тому, не заслуговують на увагу твердження захисника Наталюка Н.М. про невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП.

Посилання захисника на те, що всупереч вимог закону, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказане не є беззаперечною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ніяким чином не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладено на ОСОБА_1 згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення.

За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.9а ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Дунаєвецького районного суду від 25 березня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Наталюка Н.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук