Справа №345/1334/22
Провадження № 3/345/506/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , пенсіонерку, громадянку України,

за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 065197 від 21.05.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 13.05.2022 в с. Грабівка з хуліганських мотивів за допомогою ручної коси вибила з рук ОСОБА_2 мобільний телефон «Honor» білого кольору, чим порушила громадський порядок і спокій громадян та завдала матеріальної шкоди, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 подала до суду заяву розгляд справи без її участі, оскільки вона є інвалідом другої групи та судовий розгляд негативно впливає на стан її здоров`я. Вину у вчиненому не визнає та зазначає, що з ОСОБА_3 перебуває в неприязних відносинах, так як остання її неодноразово била, провокувала на різні конфлікти. Просить врахувати зазанчені обставини при вирішенні даної справи.

При вирішенні питання щодо розгляду даної справи у відсутності ОСОБА_1 судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Отже, суд, враховуючи, що ОСОБА_1 просила проводити розгляд справи за її відсутності, є особою пенсійного віку з ІІ групою інвалідності, беручи до уваги обмежені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, вважає, що наявні підстави для висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності з урахуванням її відповідного клопотання та викладених письмово пояснень по суті правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а провадження у справі необхідно закрити, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся конфлікт, причиною якого, на думку останньої, стало те, що ОСОБА_1 косила траву на її території. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_1 махнула косою в сторону потерпілої і, як наслідок, вибила ручкою коси з рук останньої мобільний телефон, яким вона здійснювала відеофіксацію події.

Окрім цього, в письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що 13.05.2022 вона побачила, як ОСОБА_4 на її городі косила траву. Підійшовши до останньої, вона зробила їй зауваження, а ОСОБА_1 у відповідь сказала, що це її город, після чого ручкою коси ударила по її телефону.

Таким чином судом встановлено, що 13.05.2022 між ОСОБА_2 або ОСОБА_1 відбувся конфлікт, причиною якою слугувало те, що ОСОБА_1 косила траву на земельній ділянці, яку вважає своєю власністю, при цьому, на думку потерпілої, зазначена ділянка належить їй. Таким чином, ОСОБА_1 під час події, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення, знаходилася не в громадському місці, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, яке ставиться в провину останній, а на приватній земельній ділянці, з приводу належності якої і виник конфлікт.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статті 173 КУпАП, до матеріалів справи не долучено.

При з`ясованих обставинах, за відсутності доказів про те, що ОСОБА_1 перебувала у громадському місці під час події, яка мала місце 13.05.2022, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні нею інкримінованого їй адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином в матеріалах справи немає жодного достовірного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, за викладених вище обставин, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство. А тому суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 283-287 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: