ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 Справа №607/1506/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №204169 від 22 січня 2022 року, ОСОБА_1 22 січня 2022 року в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, керував сідловим тягачем DAF FTXF 105.410 з напівпричепом (цистерна) LPGASLPGA12 номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював перевезення небезпечного вантажу, а саме скраплений газ, без дозвільних документів, а саме ліцензії для перевезення небезпечних вантажів, чим порушив постанову КМУ №1001 від 02.12.2015 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення заперечив та пояснив, що він не є суб`єктом підприємницької чи господарської діяльності, а є найманим працівником та перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 . На час складання протоколу перебував на робочому місці та виконував свої трудові функції. Протокол у справі про адміністративне правопорушення не містить посилань на те, що він перевозив вантаж на виконання вимог договору про перевезення вантажів, тобто здійснював господарську діяльність чи був суб`єктом господарювання. Тому не може нести відповідальність у порядку ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки виконував трудову функцію, а не здійснював господарську діяльність без відповідної ліцензії. ФОП ОСОБА_3 є зареєстрованим суб`єктом, що здійснює господарську діяльність, і з метою перевезення небезпечних вантажів товариством отримано відповідна ліцензія. Вважає,що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею, наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Господарська діяльність діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність; господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями (частини 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України).

Згідно із частиною 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У пункті 4 постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, обов`язковою ознакою господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року).

Матеріали провадження не містять даних, які б вказували на систематичність дій, що ставляться в вину ОСОБА_1 .

Більше того, немає жодного доказу, на підтвердження того, що він надав послугу здійснив перевезення, тобто провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, або без надання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість такого подання передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Крім того, як вбачається із Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_2 є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Згідно Ліцензії серія АД №064813 видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 є надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом. Дозволений вид робіт внутрішні перевезення небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами.

11.03.2015 згідно наказу №2 ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія за трудовим договором №2 від 12.03.2015.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль DAF FTXF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип спеціалізований вантажний сідловий тягач, належить ОСОБА_2 .

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 здійснюючи перевезення нафтопродукту автомобілем DAF FTXF 105.410 з напівпричепом (цистерна) LPGASLPGA12 номерний знак НОМЕР_2 виконував свої трудові функції як працівник, який перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 3 ст. 62 Конституції України, будь-які сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із пункту 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю з огляду на відсутність в його діях складу такого правопорушення.

Керуючись статтями 9, 164, п. 1 ч. 1 ст. 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. М. Позняк