Справа № 202/7989/22
Провадження № 3/202/4592/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Логвіненко Т.Г., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, що надійшли з ВЧ НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , який проходить військову службу та займає посаду військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

У період з 25.08.2022 по 26.08.2022 ОСОБА_1 в умовах особливого періоду (воєнного стану) вчинив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 та місця служби тривалістю 1 добу, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.172-11 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але подав заяву про розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі, провину визнав в повному обсязі (а.с. 5).
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується: висновком щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями, довідками про факт самовільного залишення місця служби та іншими матеріалами справи.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч.4 ст.172-11 КУпАП кваліфіковані вірно оскільки останній, будучі військовослужбовцем самовільно залишив військову частину та місце служби тривалістю до десяти діб в умовах особливого періоду.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
В якості обставин, що, згідно зі ст.ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність, суд визнає щире каяття та визнання вини.
Обставин, що згідно ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією ч. 4 ст.172-11 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Відповідно до ст.40-1 КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави у сумі 496,20 грн.
Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 172-20, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн. в дохід держави.
На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, в порядку примусового виконання цієї постанови стягнути з нього подвійний розмір штрафу.
Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня її вручення до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т. Г. Логвіненко