Справа №478/1285/22 пров. №3/478/775/2022
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

20.12.2022 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., за участю секретаря Поліщук С.П. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотин Березнівського району Рівненської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця - лейтенанта - командира механізованого взводу механізованої роти,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.17211 КУпАП,

В с т а н о в и в:

З протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А4279 №057/22 від 14.11.2022 року вбачається, що 11.10.2022 року о 08 год. 00 хв. штаб - сержантом ОСОБА_2 , сержантом з матеріального забезпечення 3 механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , було виявлено відсутність у розташуванні 3 механізованої роти лейтенанта ОСОБА_1 . За даним фактом штаб-сержант ОСОБА_2 зробив доповідь заступнику командира Військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення капітану ОСОБА_3 , який у свою чергу подав до діловодства штабу Військової частини НОМЕР_1 відповідний рапорт про те, що лейтенант ОСОБА_1 відсутній у місці дислокації підрозділу (АДРЕСА_2), здав закріплену за ним зброю, інвентарне майно. 31.10.2022 року до діловодства штабу Військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт від штаб-сержанта ОСОБА_2 про те, що лейтенант ОСОБА_1 18.10.2022 року повернувся до тимчасового місця дислокації Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). З 19.10.2022 року по 31.10.2022 року лейтенант ОСОБА_1 перебував у відпустці за сімейними обставинами. Тож, лейтенант ОСОБА_1 був відсутній у розташуванні підрозділу та не виконував службові обов`язки за посадою з 11.10.2022 року по 18.10.2022 року (8 діб), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.17211 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи був сповіщений належним чином, однак в матеріалах справи є заява про розгляд справи за його відсутності, свою вину визнає.

Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до ч.1 ст.17211 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Частина 3 ст.17211 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Диспозиція ч.4 ст.17211 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Тобто діяння передбачені ч.1 та ч.3 ст.17211 КУпАП складаються з:

-самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби;

-нез`явлення вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення тривалістю до трьох діб;

-нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб;

-самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів;

-нез`явлення вчасно без поважних причин на військову службу у разі, призначення або переведення тривалістю до десяти діб;

-нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

У разі посилання на ч.4 ст.17211 КУпАП суть адміністративного правопорушення, окрім дій визначених ч.1 або ч.3 зазначеної статті, повинна містити посилання на те, що дії вчинені «в умовах особливого періоду».

Як слідує із протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А4279 №057/22 від 14.11.2022 року, 11 жовтня 2022 року о 08 год. 00 хв. штаб - сержантом ОСОБА_2 , сержантом з матеріального забезпечення 3 механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , було виявлено відсутність у розташуванні 3 механізованої роти лейтенанта ОСОБА_1 . За даним фактом штаб-сержант ОСОБА_2 зробив доповідь заступнику командира Військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення капітану ОСОБА_3 , який у свою чергу подав до діловодства штабу Військової частини НОМЕР_1 відповідний рапорт про те, що лейтенант ОСОБА_1 відсутній у місці дислокації підрозділу (АДРЕСА_2), здав закріплену за ним зброю, інвентарне майно. 31.10.2022 року до діловодства штабу Військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт від штаб-сержанта ОСОБА_2 про те, що лейтенант ОСОБА_1 18.10.2022 року повернувся до тимчасового місця дислокації Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). З 19.10.2022 року по 31.10.2022 року лейтенант ОСОБА_1 перебував у відпустці за сімейними обставинами. Тож, лейтенант ОСОБА_1 був відсутній у розташуванні підрозділу та не виконував службові обов`язки за посадою з 11.10.2022 року по 18.10.2022 року (8 діб), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.17211 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, передбачене відповідними нормами КУпАП, і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

В той же час, в протоколі серії А4279 №057/22 від 14 листопада 2022 року, в графі «склад адміністративного правопорушення», не зазначено таку обов`язкову кваліфікуючу ознаку ч.4 ст.17211 КУпАП як вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, «в умовах особливого періоду». А формулювання суті правопорушення не відповідає диспозиції ч.4 ст.17211 КУпАП.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»), заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення такого обов`язкового реквізиту, як «суть адміністративного правопорушення» порушує вимоги ст.256 КУпАП та унеможливлює розгляд такого протоколу по суті.

За наведеного, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та не зазначення у протоколі обов`язкового реквізиту - суті адміністративного правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

У такому вигляді протокол не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ч.4 ст.17211 КУпАП, які, відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, прихожу висновку про те, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст.17211 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.17211 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сябренко І.П.