1Справа № 335/2085/22 3/335/840/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 245393, 12.03.2022 року, о 19 годині 22 хвилини, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Lada 219470, реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Перемоги у м. Запоріжжі з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортного засобу відсторонений.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, яке відбулося 19.05.2022 року, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Пояснив, що зазначеного у протоколі дня він мав операцію у стоматолога, тому за кермо не сідав, а увечері того ж дня, він звернувся до свого приятеля з проханням забрати належний йому автомобіль з СТО. На час зупинки територіальною обороною транспортного засобу він знаходився у салоні власного автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_2 , який під час перевірки спіткнувся та його дії було розцінено як напад, після чого його було затримано і викликано співробітників поліції. ОСОБА_1 зазначив, що після затримання його приятеля він залишився один біля власного автомобіля і його як власника автомобіля почали допитувати співробітники поліції. Від проходження медичного огляду він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом.

Захисник у судовому засіданні 28.06.2022 року наполягав, що ОСОБА_1 на час зупинки належного йому транспортного засобу ним не керував, а надані суду докази не підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, тому вважає відсутніми в його діях події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 245393 від 12.03.2022 року, рапорт співробітника поліції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.03.2022 року; довідку адмінпрактики про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, на запит суду не надано повного відеофайлу фіксації правопорушення, натомість 14.06.2022 року на адресу суду надійшов рапорт співробітника поліції, згідно з яким зазначена відеофіксація не велася.

Встановлено, що адміністративний матеріал не містить письмових пояснень ОСОБА_1 щодо обставин вчинення правопорушення, під час складення протоколу не було допитано свідків на підтвердження його вини, даних про яких не містить й адміністративний протокол.

Згідно із роз`ясненнями викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 23.12.2005 року, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання водіїв-учнів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатися.

З показів допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , якого судом було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, встановлено, що у зазначений у протоколі час він на прохання ОСОБА_1 керував належним останньому транспортним засобом.

Так, з наданих суду матеріалів не встановлено даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , відносно якого складено адміністративний протокол, керував зазначеним у протоколі транспортним засобом, таким чином, дані, які б відображували вчинення останнім адміністративного правопорушення, відсутні.

На переконання суду, долучені до адміністративного матеріалу докази є сумнівним та не підтверджують наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, співробітниками патрульної поліції суду не надано.

Оцінивши отримані в ході розгляду адміністративного матеріалу докази, письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 .

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна