Справа № 206/2292/22
Провадження № 3/206/1072/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О, розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого старшим номером обслуги стартового взводу стартової батареї 3 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №67 про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2022 року солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді водія-електрика відділення енергетичного забезпечення 3 зенітного ракетного дивізіону, військової частини НОМЕР_1 та будучи військовою службовою особою, відповідальною за ввірене йому майно, діючи всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків 24.02.2022 р. близько 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду та запровадженого воєнного стану, чим допустив знищення ввіреного йому військового майна, а саме: автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Вину у скоєному правопорушенні визнав у повному обсязі, просив призначити покарання у вигляді штрафу (а.с.11).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 172-15 КУпАП відповідальність за частиною другою вказаної статті настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, що вчинено в умовах особливого періоду.

Солдат ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2021 № 249 та призначений водієм-електриком відділення енергетичного забезпечення 3 зенітного ракетного дивізіону.

Відповідно до ст. 111 Статуту внутрішньої служби Командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів і пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

Відповідно до ст. 127 Статуту внутрішньої служби солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Відповідно до ч. 13 ст. 128 Статуту внутрішньої служби солдат зобов`язаний: ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки.

Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про мобілізацію», статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а конання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний після закінчення воєнних дій. Відповідно до нової редакції статті 172 - 15 України про адміністративні правопорушення «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та інших осіб» опублікованої у журналі Голос України від 15 квітня 2017 року, ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді водієм-електриком відділення енергетичного забезпечення 3 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , є військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Отже, дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 03 серпня 2022 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 14.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення у діях службових осіб військової частини НОМЕР_1 (а.с.13-15).

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість правопорушника ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення № 67 від 04 серпня 2022 року, витягом з ЄРДР, постановою про закриття кримінального правопорушення, актом №521 службового розслідування, письмовими поясненнями, службовою характеристикою ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-36, 172-20, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова набирає чинності після закінчення строку, встановленого на її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.О.Сухоруков