П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/754/22

Номер провадження 3/530/212/22

30.09.2022 Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Должко С.Р. за участю секретаря Тараненко Т.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної відповідальності, раніше не притягувався,-

В С Т А Н О В И В:

До Зіньківського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складеним поліцейським СРПП ВП №4 Полтавського РУП (як вказано в протоколі) Зварич Р.М.

Суд встановив, що з протоколу про адміністративне правопорушення, від 24.08.2022 року складеного відносно ОСОБА_1 вбачається наступне: 24.08.2022 року о 00 годині 30 хвилин по а/д км водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП Зіньківська МЦЛ , чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. З протоколом ознайомлений (а.с.1).

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Кулик В.О. не зявилисянадіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі та клопотання про закриття провадження у справі просили за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, зачитавши клопотання, переглянувши DVD-диск з записом правопорушення, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи про адмінправопорушення вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити з наступних підстав.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП ВП №4 Полтавського РУП Зварич Р.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що 24.08.2022 року о 00 годині 30 хвилин по а/д км водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП Зіньківська МЦЛ, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Частиною 1 ст. 271 КУпАП встановлено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Виходячи зі змісту ст.7,217,221,246,254 КУпАП України суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозаписом, тощо.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Порядок складення протоколів про адміністративні правопорушення працівниками поліції деталізовано в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395).

Згідно п. п. 1-2 р. II Інструкції №1395 протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1)письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності;

2)акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання;

3)акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4)інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин ( п. 2.5 ПДР України). Порядок огляду водія на стан алкогольного та іншого сп`яніння чітко та послідовно визначений ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом частин 2, 3, 5 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я в місцевих державних адміністраціях. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Розділом ІІ (п.1) «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженого. Наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року/далі по тексту Інструкція/ визначено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння з а наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції. Огляд на стан сп`яніння проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно абз. 1 п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

А згідно п. п. 6, 10, 11 р. II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії АББ № 007363 від 24.08.2022 року, складений 24.08.2022 року о 02 годині 38 хвилин по а/д Гадяч- Опішня поліцейським СРПП ВП №4 Полтавського РУП Зваричем Р.М. в тім, що водій ОСОБА_1 о 00 годині 30 хвилин, по а/д км водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП Зіньківська МЦЛ , чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з листа КНП «Зіньківська МЦЛ» від 02.09.2022 року за вих. №01.01-20/878 огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався за допомогою газоаналізатора «Drager Alсotest 5510» (зав. №ARJJ-0083).

Під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп яніння було допущено ряд грубих порушень через які в силу вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 22 р. III Інструкції № 1452/735 такий огляд та його результати повинні бути визнані судом недійсними, виходячи з наступного.

Як вбачається з листа КНП «Зіньківська МЦЛ» від 02.09.2022 року за вих. №01.01-20/878 огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 5510» (зав. №ARJJ-0083).

Згідно інформації яка розміщена на офіційному сайті Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками за посиланням - https://www.dls.gov.ua/медичні- вироби/реєстр-осіб-відповідальних-за-введен/,відповідно до Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг відповідальною за введення в обіг газоаналізатора «Drager Alcotest 5510» є ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» (код за ; порядковий номер в Реєстрі 2780). Вказане також підтверджується доданим до матеріалів справи листом від 31.01.2022 вих. №34-01. Тобто тільки ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» має виключне право, надане виробником та підтверджене державою, на ввезення, продаж та обслуговування газоаналізаторів «Drager Alcotest 5510» на території України.

Проте як вбачається з наявних у справі матеріалів ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» не постачало на митну територію України та, відповідно, не реалізовувало газоаналізатор «Drager Alcotest 5510» із заводським №ARJJ-0083 жодній особі на території України. Разом з цим газоаналізатору «Drager Alcotest 5510» (зав. №ARJJ-0083) жодного разу не проводилося сервісне обслуговування та проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка» уповноваженими на те особами, зокрема працівниками ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл».

Окрім того КНП «Зіньківська МЦЛ» не надала на адвокатський запит оригінал або належним чином посвідчену копію декларації про відповідність Технічному регламенту газоаналізатора «Drager Alcotest 5510» (зав. №ARJJ-0083), що також дає підстави вважати, про те що отримані за допомогою цього приладу відомості можуть бути хибними та спотвореними.

Отже, можна прийти до беззаперечного висновку, що покази приладу «Drager Alcotest 5510» (зав. №ARJJ-0083) не є достовірними, оскільки він жодного разу не проходив сервісного обслуговування та проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка» у відповідності до вимог Настанови з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 5510», зокрема такі операції жодного разу не здійснювалися особою, яка відповідальна за введення цього приладу в обіг. Разом з цим не відоме місце його придбання та особа, яка його реалізувала КНП «Зіньківська МЦЛ».

Разом з цим слід звернути увагу, що матеріали справи не містять жодних відомостей про марку, модель та інші характеристики мундштука(ів), які використовувалися 24.08.2022 під час здійснення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. На адвокатський запит така інформація КНП «Зіньківська МЦЛ» не надавалася, адвокатський запит в частині витребування цих доказів був проігнорований.

Слід зазначити, що в Україні діє Європейський стандарт EN 15964:2011, який наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1494 від 30.12.2014 прийнято як національний стандарт за позначенням ДСТУ 15964:2014 «Пристрої неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» який наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» №404 від 08.11.2018 «Про прийняття та скасування національних нормативних документів» прийнято з наданням чинності з 01.01.2020 як ДСТУ EN 15964:2018 (EN 15964:2011. IDT) «Прилади неоднаразового використання для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі. Вимоги та методи випробування - на заміну ДСТУ EN 15964:2014», згідно якого пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують разом з мундштуками для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 цього Стандарту визначено, що мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі і через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. ОСОБА_2 використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню концентрації алкоголю.

Згідно з приписами пункту 5.2 Стандарту пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. ОСОБА_2 призначений тільки для одноразового використання. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи відеозаписах під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , останньому медичний працівник дає для прилад із вже вставленим мундштуком. З відеозапису не видно чи був мундштук в індивідуальній герметичній упаковці, що викликає обґрунтовані сумніви у тому що огляд на стан сп яніння здійснювався у відповідності до вимог законодавства та документів, які регламентують використання газоаналізатора «Drager Alcotest 5510» та мундштуків до нього. Окрім того з відеозапису чітко вбачається, що під час огляду ОСОБА_1 неодноразово використовувався один і то й же мундштук, що прямо заборонено як приписами пункту 5.2 Європейського стандарту EN 15964:2011, який наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1494 від 30.12.2014 прийнято як національний стандарт за позначенням ДСТУ 15964:2014 «Пристрої неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» який наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» №404 від 08.11.2018 «Про прийняття та скасування національних нормативних документів» прийнято з наданням чинності з 01.01.2020 як ДСТУ EN 15964:2018 (EN 15964:2011. IDT) «Прилади неодноразового використання для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі, так і керівництвом з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 5510».

Окрім того ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» у своєму листі від 31.01.2022 вих. №34-01 вказало, що КНП «Зіньківська МЦЛ» жодного разу не закуповувало мундштуки Drager Alcotest Mouthpices Standard (без зворотного клапана) в уповноваженого представника виробника концерну Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), що призначені для використання у комплекті з газоаналізатором «Drager Alcotest 5510».

Отже, існують обґрунтовані підстави вважати, що під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння використовувалися мундштуки, які не відповідають вимогам нормативних документів, зокрема вимогам ДСТУ 15964:2014, Технічного регламенту щодо медичного виробу, не встановлене їхнє походження, мундштуки використовувалися з грубим порушенням норм законодавства, що дає обґрунтовані підстави вважати відомості отримані за допомогою таких приладів недостовірними та некоректними.

Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У відповідності з вимогамист.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно дост.17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Як вбачається з матеріалів справи з наявних у матеріалах справи відеозаписах під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , останньому медичний працівник дає прилад із вже вставленим мундштуком. З відеозапису не видно чи був мундштук в індивідуальній герметичній упаковці, що викликає обґрунтовані сумніви у тому, що огляд на стан сп`яніння здійснювався у відповідності до вимог законодавства та документів, які регламентують використання газоаналізатора «Drager Alсotest 5510» та мундштуків до нього. Окрім того з відеозапису чітко вбачається, що під час огляду ОСОБА_1 неодноразово використовувався один і то й же мундштук, що прямо заборонено як приписами пункту 5.2 Європейського стандарту EN 15964:2011, який наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1494 від 30.12.2014 прийнято як національний стандарт за позначенням ДСТУ 15964:2014 «Пристрої неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» який наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» №404 від 08.11.2018 «Про прийняття та скасування національних нормативних документів» прийнято з наданням чинності з 01.01.2020 як ДСТУ EN 15964:2018 (EN 15964:2011. IDT) «Прилади неоднаразового використання для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі, так і керівництвом з експлуатації газоаналізатора «Drager Alсotest 5510».

Окрім того ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» у своєму листі від 31.01.2022 вих. №34-01 вказало, що КНП «Зіньківська МЦЛ» жодного разу не закуповувало мундштуки Drager Alсotest Mouthpices Standard (без зворотного клапана) в уповноваженого представника виробника концерну Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), що призначені для використання у комплекті з газоаналізатором «Drager Alсotest 5510».

Отже, існують обґрунтовані підстави вважати, що під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння використовувалися мундштуки, які не відповідають вимогам нормативних документів, зокрема вимогам ДСТУ 15964:2014, Технічного регламенту щодо медичного виробу, не встановлене їхнє походження, мундштуки використовувалися з грубим порушенням норм законодавства, що дає обґрунтовані підстави вважати відомості отримані за допомогою таких приладів недостовірними та некоректними.

Ця обставина в силу вимог ст. 62 Конституції України тлумачиться судом на користь ОСОБА_1 .

Пунктом 9 р. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 встановлено, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з наданих КНП «Зіньківська МЦЛ» документів, сертифікат відповідності даних газоаналізатора «Drager Alсotest 5510» був чинний до 27.03.2017, тобто на момент огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 термін його дії закінчився близько 5 років 5 місяців тому.

З огляду на положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, зокрема п. 22 р. ІІІ, результати огляду отримані за допомогою приладу, який не має чинних документів, яких вимагає законодавство, є недійсними.

Разом з цим з підстав наведених вище, свідоцтво про повірку №06-1/25130 не можна вважати правомочним документом, оскільки повірка газоаналізатора «Drager Alсotest 5510» (зав. №ARJJ-0083) проводилася не уповноваженою на те особою.

Також особливо слід відмітити, що після «продуття» ОСОБА_1 газоаналізатора «Drager Alсotest 5510» результати такого огляду не були озвучені, а на відеозаписах не видно показань приладу, що викликає обґрунтовані сумніви у достовірності даних, які були отримані та які внесені до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 4).

Згідно п. 20 р. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 4), він не вручався ОСОБА_1 , оскільки в графі №11 відсутній підпис останнього та відсутня відмітка про відмову ОСОБА_1 про отримання цього документа.

Отже, лікарем ОСОБА_3 порушені вимоги п. 20 р. ІІІ Інструкції №1452/735, що відповідно до положень ст. 266 КУпАП та п. 22 р. ІІІ Інструкції № 1452/735 є підставою для визнання результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння недійсними.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У частині першій ст. 40 Закону № 580-VIII зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може:

-закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів;

-монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель

-фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз.

Тобто, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може використовувати фото- і відеозйомку, зроблену лише на пристрій, який закріплений на однострій, у/на службових транспортних засобах або встановлений стаціонарно.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 затверджена Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція №1026).

Разом з цим згідно пунктів 2, 5 розділу ІІ Інструкції №1026 портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У матеріалах справи містяться 19 відеофайлів загальною тривалістю близько 1 години

26 хвилин. При цьому з матеріалів справи вбачається, що згідно складеного працівником поліції протоколу серії ААБ №007363, на його думку, ОСОБА_1 допустив інкриміноване йому порушення Правил дорожнього руху 24.08.2022 о 00 год. 30 хв., тоді як сам протокол складений о 02 год. 38 хв. Тобто враховуючи вимоги пунктів 2, 5 розділу ІІ Інструкції №1026 до матеріалів справи повинно бути додано безперервний відеозапис тривалістю близько 02 год. 08 хв. на якому повинно бути зафіксовано процес виконання екіпажем поліції своїх службових обов`язків, які полягають у діях спрямованих на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Окрім того в протоколі серії ААБ №007363 відсутнє посилання на ідентифікаційний номер бодікамери яка використовувалася для відеозйомки, що унеможливлює дослідження оригіналів відеозаписів, які додані до матеріалів справи.

В зв`язку з цим та на підставі ч. ч. 2, 6 ст. 266 КУпАП з цим можна дійти до беззаперечного висновку про те, що результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є недійсними та не можуть бути взяті судом до уваги в якості доказів.

Дані обставини унеможливлюють повний та всебічний розгляд справи відносно ОСОБА_1 та фактично позбавляють можливості з`ясувати всі обставини справи і вирішувати справу по суті у встановлені чинним законодавством спосіб та строки.

З огляду на наведене, на порушення вище вказаних вимогст.256 КУпАП, дії, що поставлені ОСОБА_1 у провину, фактично не визначені та неконкретні, що позбавляє можливості надати їм вірну правову оцінку. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кобець проти України» (п.43) (з відсиланням на первісне визначення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282) зазначено, що при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зіст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що в даному випадку матеріалами справи не доведено вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутні в діях ОСОБА_1 подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року у справі №23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій вст.62 Конституції Українипрезумпції невинуватості.

Крім цього, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Нормамист.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Дані обставини унеможливлюють повний та всебічний розгляд справи відносно

ОСОБА_1 та фактично позбавляють можливості з`ясувати всі обставини справи і вирішувати справу по суті у встановлені чинним законодавством спосіб та строки.

Отже, враховуючи вищевикладене та враховуючи порушення допущені при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (огляд проводився приладом який не ввозився на митну територію України, не реалізовувався на території України уповноваженою на те особою, не здійснювалося його належне обслуговування; відсутність у газоаналізатора «Drager Alсotest 5510» (зав. №ARJJ-0083) декларації про відповідність Технічному регламенту та діючого сертифіката відповідності; використання під час огляду мундштуків до газоаналізатора «Drager Alсotest 5510» (зав. №ARJJ-0083) які не відповідають вимогам нормативних документів, зокрема вимогам ДСТУ 15964:2014, Технічного регламенту щодо медичного виробу; не встановлене їхнє походження та джерело придбання; неодноразове використання під час огляду мундштука який не можна повторно використовувати), відсутність безперервного відеозапису відповідно до вимог пунктів 2, 5 розділу ІІ Інструкції №1026, існують беззаперечні підстави для визнання наданих доказів неналежними та незаконними, суд приходить до висновку, що складений протокол про притягнення до відповідальності особи, з урахуванням суттєвих порушень допущених поліцейськими при оформленні протоколу є недопустимим.

З урахуванням презумпції невинуватості, відсутності будь-яких доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин, та наявність вище перелічених порушень, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 247, ст.ст.33,38, 280, 283, 289,294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко