Справа № 211/694/22
Провадження № 3/211/2064/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 233193 від 21.01.2022 року, 21.01.2022 року о 22.20 год. в м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, біля електроопори 171, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Пасічний І.О. надав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи тим, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. В матеріалах справи відсутній відеозапис з боді-камери поліцейських, на якому б було зафіксовано хід складання протоколу. Матеріалами справи не підтверджено факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом,. Крім того, ОСОБА_1 не відсторонено від керування цим транспортним засобом.

На підставі викладеного, захисник просив суд, закрити провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, одними із ознак складу правопорушення є факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести дані факти.

Згідно із ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, в матеріалах справи відсутній диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського щодо вищевказаної події за участю ОСОБА_1 , а тому не має можливості перевірити та встановити зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Тобто в разі встановлення поліцейським підозри, що водій(судноводій) перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у поліцейського виникає імперативний обов`язок відсторонити вказаного водія від керування автомобілем.

Відповідно до ст. 265-2 КУпАП за наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, не лише зобов`язаний відсторонити водія від керування транспортним засобом, а й повинен тимчасово затримати транспортний засіб.

Виходячи з загальних норм Закону України «Про Національну поліцію» і КУпАП, поліцейський може застосувати один з видів поліцейських заходів та заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, як то: адміністративне затримання, тимчасове затримання транспортного засобу тощо.

При застосуванні до особи заходів у вигляді відсторонення від керування транспортним засобом, річковими або маломірними суднами складається спеціальний протокол незалежно від складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Натомість матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 , від керування автомобілем та передачі керування іншій уповноваженій особі, або тимчасового затримання його транспортного засобу, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, оскільки, якщо поліцейські дійсно вважали, що ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не є зрозумілим як вони дозволили йому і надалі керувати автомобілем.

Поліцейським під час складання протоколу не роз`яснено ОСОБА_1 , право на захист, не забезпечено останнього захисником, що являється прямим порушенням його права на захист, як особи, яка не має юридичної освіти та не може самостійно захищати свої права, тим самим поліцейськими було здійснено порушення ст. 268 КУпАП та ст. 59 Конституції України, які є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, забезпечення захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Так, наприклад у Постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 524/9827/16-а зазначено, що інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки поліцейський є зацікавленою особою (такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а, у постанові від 20 травня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 524/5741/16-а, адміністративне провадження N К/9901/33786/18), а тому мають бути інші докази такому адміністративному правопорушенню.

Працівниками поліції не залучено жодних свідків, в присутності яких поліцейські мали запропонувати факт відмови від проходження медичного огляду на місці або в медичному закладі.

Інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом зі справи не вбачається.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

У рішенні по справі «Кобець проти України»(«Kobetsv. Ukraine») no. 16437/04ECHR14 лютого 2008 року у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння при зазначених в протоколі та встановлених судом обставинах, а оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. О. Сарат