Справа № 692/262/22
Провадження № 3/692/231/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О. розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького ВП ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 471873 від 18.02.2022р., гр. ОСОБА_1 18.02.2022р. о 17:29 год. в с. Плугатар, вул. Лесі Українки, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України,за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 09.06.2022р. ОСОБА_1 надав пояснення, згідно яких від проходження огляду не відмовлявся, а навпаки погодився, чому не був доставлений для огляду не знає. При цьому зауважив, що на місці зупинки пройти огляд ніхто не пропонував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ковалюх В.М. звернув увагу суду на виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення в частині дати та часу, зазначив про запис у протоколі порушення вимог п. 2.9 замість інкримінованого п. 2.5 ПДР України, зазначив, що у доданих письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 пояснення написано різними почерками, тому клопотав про його допит. Також зазначив про відсутність пропозиції працівників поліції пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці, натомість ними було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі м. Прилуки. Зазначив, що з даних відкритого доступу мережі Інтернет відстань від місця подій в с. Плугатар до найближчого медичного закладу, що знаходиться у смт. Талалаївка становить 11 км, до інших медичних закладів: с. Дмитрівка - 12,5 км, м. Бахмач - 48,5 км, натомість до м. Прилуки - 65 км, таким чином це не є найближчим медичним закладом. Окрім того, у матеріалах справи відсутнє будь-яке направлення до медичного закладу ОСОБА_1 . Заявив клопотання про закриття справи у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що у лютому, у темний час доби був зупинений працівниками поліції та запрошений у якості свідка. Працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «десятка» та проводилось спілкування з водієм за підозрою у перебуванні в стані сп`яніння. Особисто він ознак сп`яніння не помітив. Працівниками поліції пропонувалось водію пройти огляд, на що той погодився. Точніше пояснити не може, оскільки перебував на відстані та всього не чув. Від свідка працівниками поліції було відібрано письмове пояснення за його підписом. Зазначив, що частина його пояснень, записаних дрібнішим почерком від слів «Так, дійсно підійшовши…» і до «...в законному порядку» на час його ознайомлення з текстом пояснення та проставлення особистого підпису та запису «з моїх слів записано вірно» була відсутня.

Суддя, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх осіб, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму та передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно сформованої в протоколі серії ДПР18 № 471873 від 18.02.2022р. фабули вчинення адміністративного правопорушення, гр. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження вини гр. ОСОБА_1 до матеріалів справи додані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 471873 від 18.02.2022р., згідно якого гр. ОСОБА_1 18.02.2022р. о 17:29 год. в с. Плугатар, вул. Лесі Українки, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку відмовився в присутності двох свідків. У розділі «До протоколу додаються» вказано: матеріали справи, відеофіксація. Документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, від надання пояснень та підпису протоколу відмовився.

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 18.02.2022р., згідно яких його 18.02.2022р., близько 17:50 год. було запрошено в якості свідка, у його присутності ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку у зв`язку з керуванням транспортним засобом ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 , на що той відмовився, проходити огляд не хотів, поводив себе неадекватно, мав ознаки алкогольного сп?яніння.

- письмові пояснення гр. ОСОБА_2 від 18.02.2022р., згідно яких той 18.02.2022р., близько 17:50 год., рухався власним автомобілем ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_2 , під час чого його обігнав автомобіль ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в напрямку с. Плугатар. Біля переїзду в с. Плугатар був зупинений працівниками поліції для участі в якості свідка. Підійшовши до гр. ОСОБА_1 останній поводив себе неадекватно та перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 у його присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказані пояснення записано різними почерками. Від слів «Так, дійсно підійшовши…» і до «…в законному порядку» текст пояснення записано дрібнішим почерком, ніж решта тексту та запис «З моїх слів записано вірно», особистий підпис.

- розписку ОСОБА_3 про отримання від працівників поліції автомобіля ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , для його доставлення за місцем проживання АДРЕСА_1 .

- відомості про реєстрацію повідомлення ОСОБА_4 , що надійшло до ВПАД №1 (смт. Срібне) Прилуцького РВП ГКУНП в Чернігівській області про те, що водій на а/м марки ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 , перевищуючи швидкість та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поїхав в бік центру села в направленні с. Плугатар, Обухове.

- довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 від 26.08.2021р.

- оптичний диск з відеодоказами.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. визначено порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Дослідивши наданий працівниками поліції відеозаписи на оптичному диску, долученому як доказ скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 18.02.2022р., суд зазначає, що на вказаному диску наявні чотири відео файли, з яких вбачається переслідування та подальша зупинка транспортного засобу ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 на проїжджій частині населеного пункту. В подальшому працівником поліції проводиться спілкування з водієм, з його слів та телефонної розмови встановлено особу водія, яким є ОСОБА_1 , житель с. Дмитрівка. В подальшому поліцейським робиться висновок про перебування ОСОБА_1 стані алкогольного сп`яніння та йому пропонується пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі м. Прилуки, на що ОСОБА_1 погоджується. Після цього відразу поліцейським повідомляється про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. У подальшому спілкування продовжується та поліцейським знову пропонується пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погоджується, проте після уточнення, що це буде в м. Прилуки, від відвідування медичного закладу відмовляється. Поліцейським роз`яснюються його права та пропонується ознайомитись з протоколом та постановою.

Згідно з ч.ч. 2,3,6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 спільного наказу МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Пунктом № 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 розділу І вказаної вище Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

П. 6 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що огляд особи на стан сп`яніння проводиться поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Аналізуючи вказані нормативні акти суддя приходить до висновку, що поліцейський, помітивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, мав запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою відповідного технічного пристрою, а в разі незгоди водія із проведенням такого огляду чи не згоди із результатами такого огляду запропонувати йому доставити його до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння.

Наявними в матеріалах справи доказами не доведено того, що працівниками поліції на місці зупинки запропонували ОСОБА_1 пройти тест на визначення алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від якого той відмовився.

Даний факт не знайшов підтвердження під час розгляду матеріалів судом, оскільки допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив про згоду водія пройти огляд для становлення стану сп`яніння, з частиною письмових пояснень не погодився, своїми їх не визнав, а з доданих відеоматеріалів та письмових пояснень ОСОБА_3 пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на місці, від якої той відмовився, не вбачається.

Окрім того, з даних відкритого доступу мережі Інтернет вбачається розташування медичних закладів поблизу населеного пункту с. Плугатар, Прилуцького р-ну, Чернігівської обл., які за своїм розташуванням знаходяться ближче до місця події, ніж запропонований поліцейським медичний заклад у м. Прилуки, який є значно віддаленим (65 км) від с. Плугатар. Тому пропозиція працівника поліції пройти огляд саме у даному закладі викликає сумнів у своїй законності.

При цьому суддя вважає, що працівники поліції допустилися помилки при фіксації правопорушення, оскільки ними не було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння відразу після зупинки транспортного засобу та не зафіксовано факт відмови від проходження такого огляду на відео.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України "Європейський суд вказав, що: «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

В рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.»

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 471873 від 18.02.2022р., яким визначено межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 10 днів.

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2022 року.

Суддя Л.О. Левченко