Справа № 703/2852/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання покарання в частині сплати штрафу,-

встановив:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. та 1 рік позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 22 грудня 2022 року звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання покарання в частині сплати штрафу.

Заява мотивована тим, що визначений йому розмір штраф у сумі 17000 грн. є для нього не підйомною сумою та він не має можливості сплатити його одним платежем, а вразі його не сплати він буде подвоєний та відповідно штраф в сумі 34000 грн. він також не матиме змогу сплатити.

В заяві зазначено також те, що ним не створено дорожньо транспорту пригоду, не спричинено аварійну обстановку, не викликано небезпеку для інших учасників руху, не спричинено матеріальної шкоди здоров`ю іншим особам та майну. Також заявник зазначив, що єдиним його заробітком є заробітна плата, яке він отримує у військовій частині НОМЕР_1 , пенсію та соціальну допомогу не отримує, проживає разом із батьками яким також надає фінансову допомогу.

Окрім того зазначено про те, що ОСОБА_1 має аліментні зобов`язання по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В зв`язку з цим його майновий стан позбавляє його можливості одноразово сплатити суму штрафу в розмірі 17000 грн., тому просить суд розстрочити на 6 місяців сплату штрафу в сумі по 3000 грн. до 22 числа кожного місяця та 2000 грн. до 22 червня 2023 року.

Перевіривши доводи заяви, матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до ст. 304 КпАП України, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується судом, який виніс постанову.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/2852/22 від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу, являється квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до суду, у разі добровільної сплати штрафу.

Згідно з частиною 1статті 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна.

Згідно з частиною 2 статті 308 КпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

Відповідно до частини 2 статті 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення є винятком із загального правила.

Воно можливе, наприклад, у зв`язку з тяжкою хворобою особи, яку притягнуто до відповідальності, якщо цей факт підтверджено документом лікувальної установи; у зв`язку зі складними сімейними обставинами або іншими серйозними причинами, що об`єктивно перешкоджають невідкладній реалізації постанови.

ОСОБА_1 надав до суду постанову Смілянського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області від 02 червня 2022 року, з якої вбачається, що у Смілянському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 63980112 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки виданої в/ч НОМЕР_1 № 825 від 09 грудня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 з 25 лютого 2022 року перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 .

З довідки про доходи виданої в/ч НОМЕР_1 № 172/ФЕС від 19 грудня 2022 року дійсно вбачається, що ОСОБА_1 спрацює у військовій частині НОМЕР_1 та отримав дохід з березня по листопад 2022 року в сумі 339716 грн. 99 коп.

Постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/2852/22 від 18 жовтня 2022 року набрала законної сили 01 листопада 2022 року. З того часу жодного платежу по сплаті штрафу ОСОБА_1 не вчинив.

Положеннями ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

При цьому ОСОБА_1 не надав доказів своєї хвороби, відрядження чи стихійного лиха, які у відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути підставою для відстрочення сплати штрафу.

Із довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_1 за 9 місяців 2022 року отримав дохід, за винятком утримань в розмірі 339716 грн. 99 коп., а отже може та повинен нести відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, приходжу до висновку про те, що в матеріалах заяви відсутні докази будь-яких обставин, які могли б свідчити про поважну причину, яка унеможливлює виконання постанови ОСОБА_1 .

Суд не розцінює поважною підставною, як зазначає у заяві заявник, скрутний фінансовий стан, за яким він не може одноразово сплатити всю суму одразу, оскільки із довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_1 має фінансову змогу сплатити штраф.

Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, який за змістом клопотання хоче їх уникнути шляхом сплати у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, задоволення заяви ОСОБА_1 допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам статті 23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись статями 33-35, 301-304 КУпАП, судя,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2022 року у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 та частиною 1 статті 130 КУпАП- відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В. О. Прилуцький