Справа № 289/2462/21
Номер провадження 3/289/25/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №132456 від 25 листопада 2021 року, 25.11.2021 о 13 годині 36 хвилин по вул. Радомишльській, 31, в с. Кочерів Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з ротової порожнини, почервонінням обличчя, тремтінням пальців рук, порушенням координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 25 листопада 2021 року не керував автомобілем, оскільки вживав алкогольні напої. Дійсно їздив на своєму автомобілі в магазин, однак за кермом був його товариш ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Однак, в доказах, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відсутні фактичні дані, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 25 листопада 2021 року керував транспортними засобами.

Натомість, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були допитані в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 , пояснили, що 25.11.2021 ОСОБА_1 автомобілем не керував, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому попросив ОСОБА_2 звозити його до магазину будівельних матеріалів, щоб купити цемент. Коли повернувся додому з вказаного магазину на своєму автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_2 , до нього на подвір`я підбігли поліцейські, які повалили його на землю та надягнули наручники. Чому саме на ОСОБА_1 працівники поліції надягнули наручники, а не на ОСОБА_2 , який керував вищевказаним автомобілем, свідки не знають, однак припустили, що у поліцейських до ОСОБА_1 було упереджене ставлення, оскільки у нього раніше з ними була конфліктна ситуація.

Водночас, з метою всебічного з`ясування всіх обставин справи, в судове засідання викликався інспектор поліції Кравченко В., який складав вищенаведений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , однак даний виклик суду вказаним поліцейським було проігноровано.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини») «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене надані до протоколу докази не можна вважати достатніми для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі, а тому усі сумніви повинні бути віднесені на його користь у відповідності до положень ст. 7 КУпАП та ст. 62 Конституції України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя О. О. Кириленко