КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/1666/22 Суддя І інстанції - Скуба А.В.
Провадження №33/824/1443/2022 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Панчишина А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2022, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постановою суду встановлено, що 25.12.2021 о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 , по просп. М. Бажана у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей погано реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, блідість шкірного покрову обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Панчишин А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суддіДарницького районного суду м. Києва від 18.02.2022 скасувати та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що працівниками поліції, всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, а також прохання ОСОБА_1 провести огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, такий огляд не провели, чим на думку адвоката, порушили процедуру проведення огляду, а тому такий огляд є недійсним. Також, апелянт вказує, що працівниками поліції, в порушення п.12. розділу ІІ зазначеної вище Інструкції, не було видане направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 категорично не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Проте, суд першої інстанції не врахував належним чином зазначені обставини, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, апеляційна скарга адвоката Панчишина А.В. в інтересах ОСОБА_1 містить в собі клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2022, в якому адвокат зазначає, що в судовому засіданні 18.02.2022 було оголошено лише вступну та резолютивну оскаржуваної постанови, при цьому повного тексту постанови, ні він не ОСОБА_1 не отримували. У зв`язку з повномасштабним вторгненням на територію України російської федерації, він вступив до лав територіальної оборони м. Буськ, Львівської області, а тому не мав об`єктивної можливості подати апеляційну скаргу у встановлений строк, зазначені обставини просить визнати поважними для поновлення процесуального строку.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Захисник - адвокат Панчишин А.В. повідомив, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_1 проживає за межами м. Києва, і не бажає приймати участь під час апеляційного перегляду. Враховуючи наведене та вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перш за все, слід відмітити, що з огляду на доводи клопотання адвоката Панчишина А.В. в інтересах ОСОБА_1 та враховуючи запровадження воєнного стану на території України, а також з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю за необхідне поновити адвокату Панчишину А.В., строк апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2022 щодо ОСОБА_1 .

По суті апеляційної скарги слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№214315, відповідно до якого ОСОБА_1 25.12.2021 о 23 год. 40 хв. керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 , по просп. М. Бажана у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей погано реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, блідість шкірного покрову обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1)

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджується відеозаписом з місця події (а.с.3).

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, відсутність обтяжуючих обставин. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

З приводу посилання адвоката Панчишина А.В. на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки на місці зупинки ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд, то вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 була затверджена вказана раніше Інструкція.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно пункту 8 розділу ІІІ Інструкції: метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Згідно пункту 15 розділу ІІІ Інструкції: за результатом огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп`яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров`я з обов`язковим відібранням зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, посилання захисника на те, що поліцейські повинні були провести огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, є безпідставними.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги адвоката про те, що ОСОБА_1 категорично не відмовлявся від проходження огляду у лікаря нарколога, адже, як вбачається з відеозапису події від 25.12.2021, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, після чого поліцейським неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що він в категоричній формі відмовився, вказавши, що до лікаря - нарколога не поїде. Після цього, тривалий час на неодноразово запропоновані ОСОБА_1 поїздки до лікаря - нарколога, відповідав, що очікує інший патрульний наряд, тим самим пасивно відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, внаслідок чого на ОСОБА_1 склали протокол про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не було вручено направлення на огляд на стан наркотичного сп`яніння, як підтвердження порушення працівниками поліції відповідної Інструкції про порядок виявлення такого стану, то слід звернути увагу на наступне.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря - нарколога, однак, останній відмовився від проходження огляду.

Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим вважаю, що не вручення ОСОБА_1 вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, доходжу висновку, що твердження захисника Панчишина А.В. щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в як суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Панчишина А.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити адвокату Панчишину А.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2022.

Апеляційну скаргу адвоката Панчишина А.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2022, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал