Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/408/22

Номер провадження 3/511/283/22

"27" червня 2022 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І., за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шарандака А.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу, про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №501239 від 06.02.2022 року, ОСОБА_1 , 06.02.2022 року о 01год.15хв., в смт. Лиманське, по вул. Центральна, керував транспортним засобом ВАЗ 21061, д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей ), під запис «Body cam» від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» №6820 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що 06.02.2022 року він звернувся до свого товариша Перекитного Василя з проханням сісти за кермо його автомобіля ВАЗ 21061 та разом поїхати на відпочинок до смт. Лиманське Роздільнянського району. Таке прохання було пов`язане з тим, що він випив половини пляшки пива об`ємом 05 літри та не хотів керувати автомобілем після вживання алкоголю. Під час слідування до смт. Лиманське автомобіль ВАЗ 21061 зламався. Для усунення несправності ОСОБА_2 на попутному автомобілі повернувся до села, а він залишився його чекати. Оскільки автомобіль був зламаний та зупинився на проїзній частині дороги, заради безпеки, він вирішив скотити автомобіль на узбіччя дороги. Так, відкривши двері зі сторони водійського міста, він включив нейтральну передачу, взяв однією рукою за кермо, а другою тримаючи за бік авто почав котити машину вздовж узбіччя дороги. В цей час під`їхали поліцейські, один з них почав його розпитувати, на що він відповідав, що авто зламалося, він їм намагався пояснити ситуацію, що дійсно випивав, але за кермом не був, однак поліцейські нічого не хотіли чути і склали на нього протокол за керування транспортним засобом в алкогольному сп`янінні. Крім того, просив суд звернути увагу на те, що він не був зупинений працівниками поліції, тому немає підстав стверджувати, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шарандак А.А., який діяв на підставі ордеру серії ВН № 1142094 від 05.05.2022 року, надав заперечення, в яких просив закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що ОСОБА_1 повністю заперечує факт керування автомобілем 06.02.2022 року 01.15год в смт. Лиманське, по вул. Центральна, в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_1 не міг бути водієм через серйозність поломки автомобіля ( обрив ланцюга газорозподільного механізму). Крім того, допущені порушення поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , суду пояснив, що проживає в с.Градениці, Біляївського району Одеської області. З ОСОБА_3 знаходиться в дружніх стосунках з дитинства. Так, 06 лютого 2022 року, вони вирішили поїхати до клубу на дискотеку в смт. Лиманське Роздільнянського району. За кермо автомобіля ВАЗ 21061, д/з НОМЕР_1 сів він, оскільки ОСОБА_4 випив пляшку пива, а він взагалі не п`є, оскільки займається спортом. Рухаючись по вул. Центральна в смт. Лиманське, автомобіль закипів та заглох, вони відкрили капот, однак нічого зробити не змогли. В зворотному напрямку рухався знайомий на автомобілі і він вирішив повернутися до с.Градениці з метою звернутися за допомогою до знайомого автослюсаря. ОСОБА_4 залишився в машині на узбіччі дороги. Коли він повернувся ОСОБА_4 йому повідомив, що до його автомобіля під`їхали працівники поліції і склали на нього протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні, суду повідомив, що в ніч з 05 на 06 лютого 2022 року він їхав дорогою в напрямку Кучурган Градениці, та побачив в смт. Лиманське на вул. Центральній автомобіль ОСОБА_4 , який стояв на узбіччі дороги. Він зупинився і підійшов до автомобіля, побачив, що ОСОБА_4 сидить на пасажирському сидінні, запитав, що трапилось, на що він йому повідомив, що машина зламалася і Перекитний ОСОБА_6 , який був разом з ним та керував автомобілем, поїхав до села за допомогою. Через деякий час, він повертався в зворотному напрямку і бачив, що біля автомобіля Селівестрова стоїть поліцейська машина, але він дуже поспішав, тому не зупинився.

Інспектор поліції Баньковський О.М., який складав протокол в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 06.02.2022 року о 01год 20хв. у смт. Лиманське по вул. Центральній ним був виявлений автомобіль ВАЗ 21061, д/з НОМЕР_1 , який рухався без увімкнених світла фар та увімкнутим двигуном. Коли він зупинив автомобіль за кермом знаходився ОСОБА_1 . Під час бесіди було встановлено, що ОСОБА_7 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», або звернутися до Роздільнянської ЦРЛ, який. відмовився. Також зазначив, що ОСОБА_7 проїхав з вимкнутим двигуном біля 600-800 метрів.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника - адвоката Шарандака А.А., свідків та дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, крім національного законодавства, суд також керується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.97 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті "передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Згідно п.11 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1376 від 06.11.2015 року,( далі Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед складанням адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , були роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст.268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є порушенням його конституційних прав та право на захист.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений: ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (надалі Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Згідно вимог ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зокрема, пунктами 2,6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі - Порядок) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я

Відповідно до п. 10 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Всупереч наведеному вище, адміністративні матеріали не містять жодних відомостей про те, що поліцейським, особі яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецтехзасобів та доказів відмови водія від проходження такого огляду, та в присутності двох свідків.

Так, в протоколі не зазначено про наявність свідків. ОСОБА_7 в судовому засіданні також повідомив про відсутність свідків.

Тобто в порушення вищевказаної Інструкції, співробітники поліції не провели огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в присутності свідків.

Пунктом 8 Розділу І Інструкції регламентовано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктами 6,7, 8 Порядку регламентовано, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, згідно вимог п.8 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та п.6,7,8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу повинен був забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп`яніння. Та у разі відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків мав скласти протокол про адміністративні правопорушення, у якому зазначив би ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 22 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 на час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не був учасником дорожнього руху, так як він не керував транспортним засобом. Оскільки, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_7 знаходився за кермом транспортного засобу ВАЗ 21061, д/з НОМЕР_1 та беззаперечної відмови ОСОБА_1 при свідках пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння даний відеозапис також не містить.

Будь-яких інших доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, суду також не надано.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять відповідно до діючого законодавства. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно положень ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП - поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є тим єдиним доказом, який мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №442736 від 20.07.2020 року, зазначено, що « ОСОБА_7 , 06.02.2022 року о 01год.15хв., в смт. Лиманське, по вул. Центральна, керував транспортним засобом ВАЗ 21061, д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей ), під запис «Body cam» від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» №6820 відмовився. Своїми діями ОСОБА_7 порушив п. 2.5 ПДР.»

Якщо при порушенні п.2.9 а) ПДР України, мається на увазі, що факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вже встановлений, то тільки дана фабула повинна міститься у протоколі.

А якщо при порушенні ст.2.5 ПДР України, є факт відказу водія від проходження на вимогу поліцейського установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то мається на увазі що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а має місце тільки відказ, тому у протоколі повинна міститься тільки дана фабула правопорушення.

Тобто у даному адміністративному протоколі вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України, тому не розкрито суть та ознаки складу учиненого адміністративного правопорушення та помилково вказано статтю ПДР України, яку нібито порушив «водій».

Окрім цього, якщо згідно даного протоколу водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладу, а огляду на стан сп`яніння на місці зупинки йому проведено не було, то на підстави яких даних, у протоколі вказано що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння

З огляду на викладене відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП відомості, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення обставини, суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані в протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення та в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, належними та допустимими доказами не доведена, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП України і відповідно провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі ст.247 ч. 1 п.1 КУпАП з відсутністю події та складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, статтями 245,247,251,252,280,283-285,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст виготовлений та підписний суддею 04.07.2022 року.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.