ПОСТАНОВА

Іменем України

22.12.2022 Справа №607/17433/22 Провадження № 3/607/8187/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Нігерія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента Дніпровського державного університету внутрішніх справ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

01.12.2022 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 097743 від 24.11.2022 зазначено, що 24.11.2022 об 11 год. 50 хв. на вул. Глибокій в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «А220», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в присутності лікаря та перекладача. Відмова № 129. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 22.12.2022 захисник ОСОБА_1 адвокат Янчишин В.Й. вважав, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що у патрульних поліцейських були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , оскільки не доведеним є факт перебування транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «А220», державний номерний знак НОМЕР_1 , в розшуку. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_1 не був забезпечений перекладач, який зміг би йому на зрозумілій для нього мові пояснити, що саме вимагали у нього працівники поліції. Так само ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, на зрозумілій для нього мові. Звернув увагу, що патрульні поліцейські без оголошення будь-якої з ознак наркотичного сп`яніння запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. При цьому спочатку патрульні поліцейські вказували про те, що ОСОБА_1 , можливо, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що направлення на огляд до найближчого медичного закладу не містить назви закладу охорони здоров`я, до якого патрульними поліцейськими направлявся ОСОБА_1 для проходження відповідного огляду. Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

У судове засідання 22.12.2022 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому приписами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ураховуючи, що захист прав ОСОБА_1 у судовому засіданні здійснював адвокат Янчишин В.Й., який не заперечував щодо розгляду справи без його довірителя, суд вважав за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У контексті рішення Європейського суду з прав людини «Надточій проти України» (заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Підстави для зупинки транспортного засобу поліцейськими, передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі за текстом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3, 4 Розділу І Інструкції).

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п. 7 Розділу ІІІ Інструкції).

Аналогічні положення регламентуються також ст. 266 КУпАП, у якій визначена процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан такого сп`яніння.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 097743 від 24.11.2022 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, яке полягало у тому, що 24.11.2022 об 11 год. 50 хв. на вул. Глибокій в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «А220», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в присутності лікаря та перекладача. Відмова № 129.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, працівниками поліції долучено: рапорт інспектора взводу № 2 роти ТОР Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Заболотного В.М. від 24.11.2022; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24.11.2022; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 720467 від 24.11.2022; довідку УПП в Тернопільській області від 25.11.2022 про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія; оптичний диск з відеофайлами.

Так, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а саме: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

При цьому ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачає, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції № 473323 (назва файлу «export-x6k91») вбачається, що працівники патрульної поліції зазначали про те, що підставою для зупинки транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «А220», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 є те, що вказаний транспортний засіб перебуває у системі розшуку автомобілів (11 год. 41 хв. 11 год. 43 хв., назва файлу «export-x6k91»).

Разом з тим докази на підтвердження цих обставин суду не надані.

При цьому рапорт інспектора взводу № 2 роти ТОР Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Заболотного В.М. від 24.11.2022 сам по собі не є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, а є документом, за допомогою якого одна службова особа повідомляє іншій про встановлення службової інформації. Більше того у вказаному рапорті зазначено, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «А220», державний номерний знак НОМЕР_1 , раніше перебував у розшуку, що дає підстави вважати, що на момент зупинки автомобіля працівниками поліції такий транспортний засіб вже у розшуку не перебував.

Усі ці обставини в сукупності свідчать про недоведення органом поліції наявності передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак і наявність підстав для подальшої перевірки щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Крім цього, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 є громадянином Федеративної Республіки Нігерія та не володіє мовою, якою ведеться провадження, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції № 473323 (назва файлу «export-x6k91»). Разом з тим одразу ж після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено право на перекладача, не забезпечено реалізацію цього права, а також не повідомлено зрозумілою для ОСОБА_1 мовою причину зупинки транспортного засобу та підстави для проходження огляду на стан сп`яніння, а також не роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Так само з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції № 473323 (назва файлу «export-x6k91») вбачається, що працівниками патрульної поліції не було озвучено ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені в ОСОБА_1 та встановлення яких могло бути підставою для проведення огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Більше того перед пропозицією пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівники патрульної поліції зазначали про те, що від ОСОБА_1 відчутний запах алкоголю, що не є ознакою наркотичного сп`яніння.

Крім цього, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24.11.2022 відсутні відомості про назву медичного закладу, у який направлявся ОСОБА_1 для проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 8 Розділу ІІ Інструкції.

Також суд звертає увагу, що відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції № 473323 (назва файлу «export-x6k91») наданий суду не в повному обсязі, оскільки на відеозаписі не зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в присутності перекладача, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Більше того у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 097743 від 24.11.2022 зазначено, що у медичному закладі відмова ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння зафіксована під № 129, однак докази на підтвердження таких обставин суду не надані.

Так само в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б підтверджували факт відсторонення патрульними поліцейськими ОСОБА_1 від керування транспортними засобами у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння.

Указані обставини в сукупності свідчать про порушення працівниками поліції процедури зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та порядку проходження особою огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного ст. 266 КУпАП.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 9, 40-1, 130, 245, 247, 251-252, 266, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяІ. В. Марциновська