ПОСТАНОВА

Справа № 947/10374/22

Провадження № 3/947/3369/22

22.07.2022 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАВ №176211 від 26.05.2022, складеним ДОП СП ВП№4 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Веремеєнка С.П. щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює продавцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.05.2022, близько об 11.00 год., за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Корольова, буд.80/8, в порушення п.7 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» здійснювала реалізацію слабоалкогольних напоїв без ліцензії на здійснення даного виду господарської діяльності, чим порушила порядок провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

ОСОБА_1 до суду на виклик не прибула. Вона була додатково сповіщена через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибула до суду, хоча достовірно знала, що матеріали щодо неї направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавилася справою щодо неї, будучи додатково сповіщеною через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без її участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , вона за адресою: АДРЕСА_2 в магазині здійснювала продаж слабоалкогольних напої без ліцензії, оскільки ліцензія робиться.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому, окрім пояснень ОСОБА_1 , підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом огляду та фотознімком тощо.

Оскільки ОСОБА_1 провадила господарську діяльності, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, то вона визнається винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

Визнаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер правопорушення, дані про особу винної.

Крім того, відповідно до п.5 ст.35 КпАП України, обставиною, яка обтяжує відповідальність, визнається вчинення правопорушення в період дії воєнного стану на території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, на підставі якої піддати її штрафові в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних податком мінімуму доходів громадян, тобто в сумі 25500 (Двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн., з конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (Чотириста дев`яноста шість) грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.