Справа № 683/453/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Бондарчук Л.А., з участю секретаря судового засідання Борикіної Л.В., прокурора Баклана Г.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Козака І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинів справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1,2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

07 лютого 2022 року до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли для розгляду протоколи №25 та №26 про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, які складені 20 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП відповідно.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №25 від 20 січня 2022 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона, являючись депутатом восьмого скликання Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, 04 січня 2021 року під час проведення другої сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області при розгляді питання №22 «Про затвердження на посадах заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, керуючого справами виконавчого комітету міської ради», в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28, ч.2 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції», перед голосуванням не повідомила сесію міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів шляхом самостійного публічного оголошення про це під час засідання сесії ради, тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №26 від 20 січня 2022 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона, являючись депутатом восьмого скликання Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, 04 січня 2021 року під час проведення другої сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області при розгляді питання №22 «Про затвердження на посадах заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, керуючого справами виконавчого комітету міської ради», в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28, ч.2 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції», проголосувала «за» обрання себе заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, тим самим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2022 року справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 та.ч.2 ст.172-7 КУпАП об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчинені інкримінованих їй адміністративних правопорушень не визнала та вказала, що конфлікту інтересів при голосуванні на заступника міського голови у неї не було, а тому просить провадження у справі закрити за відсутністю в її

діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Позицію ОСОБА_1 підтримав її захисник Козак І.О., вказавши при цьому, що реалізація конституційного права ОСОБА_1 бути обраною на посаду при формуванні представницьких органів влади не є приватним інтересом, натомість відповідає суспільним потребам. Матеріали справи не доводять наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак наявності реального конфлікту інтересів, наявність суперечки між приватним інтересом та представницькими повноваженнями.

Прокурор Баклан Г.В. у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1та ч.2 ст.172-7 КУпАП, з накладенням стягнення в межах санкцій вказаний статей.

Заслухавши учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас,стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

З матеріалів справи вбачається, що за підсумками голосування на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року ОСОБА_1 було обрано депутатом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області восьмого скликання.

04 січня 2021 року на пленарному засіданні другої сесії Старокостянтинівської міської ради восьмого скликання, у якому приймала участь ОСОБА_1 , слухалось питання за №22 у порядку денному «Про затвердження на посадах заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, керуючого справами виконавчого комітету міської ради».

Зі змісту протоколу вищезазначеного засідання вбачається, що міський голова ОСОБА_2 запропонував кандидатуру ОСОБА_1 на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради.

За результатами таємного голосування, у якому приймали участь 18 депутатів, у тому числі і ОСОБА_1 , 18 голосами було прийнято рішення «22/2/VІІ від 4 січня 2021 року «Про

затвердження на посадах заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, керуючого справами виконавчого комітету міської ради», відповідно до якого за результатами таємного голосування на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради обрано депутата цієї ради ОСОБА_1 .

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , будучи депутатом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області восьмого скликання, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ч.2 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Частиною 1 статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона, будучи депутатом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області восьмого скликання, 04 січня 2021 року під час проведення другої сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області при розгляді питання №22 «Про затвердження на посадах заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, керуючого справами виконавчого комітету міської ради» перед голосуванням не повідомила сесію міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів шляхом самостійного публічного оголошення про це під час засідання сесії ради та проголосувала «за» обрання себе заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради.

При цьому, у протоколах зазначено, що між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями, як депутата Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, виник реальний конфлікт інтересів, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та п.2 примітки до цієї статті порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів полягають:

- у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП);

- у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Так, депутати місцевих рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених у ст.38 Конституції України, з огляду на положення ч.1 ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.1 ст.8, ч.1 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять, мають право обирати і бути обраними до органів відповідної ради.

Тобто до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях міської ради, обирання та обрання до органів відповідної ради.

Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можна дійти висновку, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом.

Це також стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження.

Згідно з п.5 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання про затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання вирішується виключно на пленарних засіданнях міської ради, тобто виборного колегіального органу, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Відповідно до ч.3 ст.51 цього Закону виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Сільська, селищна, міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

При цьому, відповідно до ч.4 та ч.6 ст.49 вищезазначеного Закону депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано; депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Іншими словами, у разі, якщо, наприклад, депутат місцевої ради, який виконує свої повноваження у складі такого колегіального органу, голосує за погодження призначення себе на посаду заступника міського голови, він одноособово не приймає такого рішення, таке рішення приймається колегіальним органом більшістю голосів. Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між голосуванням та прийняттям рішення.

Голосування депутата за затвердження виконавчого комітету ради є його обов`язком, тобто участь у такому голосуванні є здійсненням депутатом його представницьких повноважень. Одночасно право депутата обирати і бути обраним до органів відповідної ради прямо встановлене статтею 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а також статтею 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У протоколах про адміністративні правопорушення, які складені відносно ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, є вказівка про те, що в її діях наявний реальний конфлікт інтересів, який виник між її приватним інтересом та її службовими повноваженнями, як депутата Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про об`єктивні та суб`єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями в момент прийняття рішення щодо обрання її на посаду заступника міського голови.

При цьому, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення та доданих до них матеріалів не можливо визначити в чому саме полягає приватний інтерес, як обов`язкова складова конфлікту інтересів, депутата ОСОБА_1 під час голосування за обрання її заступником міського голови, оскільки обрання на дану посаду не є будь-яким привілеєм як особи, яка виконує представницькі функції в громаді, а покладає на цю особу публічні обов`язки, визначені законом.

Твердження особи, яка склала протокол, про те, що приватний інтерес ОСОБА_1 обумовлений бажанням покращити матеріальне становище на майбутнє, не підтверджено жодними доказами, а тому є його припущенням.

Крім того, згідно постанови Старокостянтинівської міської територіальної виборчої комісії Хмельницького району Хмельницької області №93 від 21 січня 2021 року достроково припинено повноваження депутата Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області ОСОБА_1 у зв`язку із обранням її заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради.

При цьому, суд звертає увагу на те, що недостатньо вказати про існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес був наявний на момент вчинення певних дій, а також, що він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і це реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень.

З огляду на викладене, вважаю, прокурором не доведено, що існують фактичні дані, які б з достовірністю свідчили про об`єктивні та суб`єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями, як депутата Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області восьмого скликання, в момент проведення голосування по обранню заступників міського голови та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилося в розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

А тому, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, що згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя