Дата документу 24.02.2022
Справа № 501/116/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Семенов О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 листопада серії ВАВ №509164, 25 листопада 2022 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Лазурна, 8, займався господарською діяльністю без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, а саме здійснював торгівлю овочами та фруктами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, заяв та клопотань не надавав, у зв`язку із чим суд відповідно до ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд доходить наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: господарські організації юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до ГК України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №3 від 25.04.2003 року - під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду (отримання прибутку), а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Згідно з ст.ст. 251 та 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в порушення вимог ст.251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Зокрема, до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення, а саме: пояснень свідків, яким він міг реалізовувати зазначені товари, фото та відео-фіксації правопорушення, тощо.

Крім того, в протоколі при викладі обставин вчинення правопорушення відображено одиничний факт, що мав місце 25 листопада 2021 року, а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу, до того ж ані у фабулі протоколу, ані у письмових поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зазначено про вартісний характер зазначених дій, а одиничний факт не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Також, згідно фабули правопорушення, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення, фактично ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук продуктами харчування, що може утворювати склад іншого адміністративного правопорушення, та відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії"("Karelin v. Russia", заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Крім того, згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому провадження у справі щодо неї має бути закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________2022 р.