Номер провадження: 33/813/691/22
Номер справи місцевого суду: 523/3548/22
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Сидоренко А.О.,

за участі:

адвоката правопорушника Слаблюк Н.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Слаблюка Нікіти Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року, якою накладено на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, із стягненням судового збору у розмірі 496,20 грн,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №139059 від 13 лютого 2022 року вбачається, що 13 лютого 2022 року о 15 год. 44 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Семена Палія, 22-Б в м. Одесі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року накладено на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, із стягненням судового збору у розмірі 496,20 грн.

На дану постанову адвокат Слаблюк Н.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та провадження в даній справі закрити, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1) 13 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до лабораторії ТОВ «Смартлаб» для проведення аналізів на стан наркотичних речовин в організмі, відповідно до результатів якого в організмі ОСОБА_1 були відсутні будь-які наркотичні речовини;

2) судом першої інстанції залишено поза увагою відсутність двох свідків при складанні протоколу та відсутність акту огляду на стан сп`яніння.

Крім того, адвокат Слаблюк Н.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 та його представник не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, а копію постанови отримали 17 травня 2022 року.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити його з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи матеріали справи, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити адвокату Слаблюк Н.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №139059 від 13.02.2022р., згідно із якого 13 лютого 2022 року о 15 год. 44 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Семена Палія,22-Б в м. Одесі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення вірно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини що пом`якшують або обтяжують вчинене не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції вірно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом на підтвердження доводів, які зазначені у апеляційній скарзі, не надано жодного належного та допустимого доказу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що висновок за результатами лабораторних досліджень, відповідно до якої у організмі ОСОБА_1 були відсутні будь-які наркотичні речовини, то апеляційний суд зазначає таке.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №139059 від 13 лютого 2022 року був складений за порушення вимоги п.п. 2.5 ПДР.

Відповідно до вимоги п.п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння і відповідно керування транспортним засобом.

Апеляційний суд звертає увагу, що використання спеціальних технічних засобів на місці зупинки передбачено лише у випадках алкогольного сп`яніння, а не наркотичного сп`яніння.

Додатково апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містить відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, а тому залучення свідків у даній ситуації не вбачається обов`язковим.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Слаблюка Нікіти Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Слаблюку Нікіті Сергійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Слаблюка Нікіти Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік