Справа № 204/3216/22
Провадження № 3/204/1605/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину, не судимої, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 05.04.2011 Дніпровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровський області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 103092 від 20.05.2022, ОСОБА_1 20.05.2022, о 23.00 годині в м. Дніпро, Чечеловський район, вул.Поточна, 50, керуючи транспортним засобом AUDI Q7, реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову обличчя, проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась на бодікамеру 475547, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУПаП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину свою у скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 20.05.2022 року транспортним засобом AUDI Q7, реєстраційний номер НОМЕР_2 не керувала, автомобілем керував її цивільний чоловік ОСОБА_2 . Разом з ним та своєю подругою ОСОБА_3 вони близько 23.00 поверталися додому, під час чого між нею та чоловіком виникла сварка. Чоловік зупинив автомобіль, вони вийшли на вулицю, де продовжили сваритися. Після сварки чоловік пішов, залишивши її саму. Обурена сваркою, вона повернулась в автомобіль, сіла на сидіння водія та стала скаржитись подрузі. В цей час до них підійшли працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вона відмовилась, оскільки, по-перше, автомобілем в цей день взагалі не керувала, по-друге, у стані сп`яніння не перебувала, знаходилась у збудженому стані внаслідок сварки. Проте її пояснення поліцейськими не були взяті до уваги. Просила закрити справу у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис з місця події, допитавши свідка, надавши їм належну оцінку, суд доходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, відповідальність за ст. 130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Таким чином для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом та факт відмови такої особи від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показала, що 20.05.2022 близько 23.00 годині вона разом зі своєї подругою ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_2 їхала в автомобілі AUDI Q7, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Рухались в Чечелівському районі м. Дніпро, автомобілем керував ОСОБА_2 . Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла сварка, у зв`язку з чим ОСОБА_2 зупинив автомобіль та з ОСОБА_1 вийшов на вулицю, де вони продовжили сваритися. Після сварки ОСОБА_1 повернулася в автомобіль, сіла на сидіння водія та перебуваючи у збудженому стані розповідала їй подробиці сварки з чоловіком. В цей час до автомобіля підійшли працівники поліції, які запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Остання пояснила, що автомобілем не керувала, проте її пояснення поліцейські не взяли до уваги.

До протоколу про адміністративне правопорушення у якості доказів додано DVD-диск з відеозаписом з бодікамери поліцейського 475547, рапорт співробітника поліції.

При перегляді диску з відеозаписом з бодікамери поліцейського 475547 судом встановлено, що відеозапис розпочинається о 23:17, транспортний засіб перебуває у нерухомому стані. Біля автомобіля знаходяться поліцейські. На місці водія та на передньому пасажирському сидінні в автомобілі знаходяться дві жінки. Жінка, яка перебуває на місці водія пояснює, що алкоголь не вживала, на що поліцейські пропонують їй продути алкотестер. Жінка пояснює, що автомобілем не керувала. О 23:18 жінка пояснює що автомобіль весь час перебував у нерухомому стані, вона автомобілем не керувала. О 23:21 співробітник поліції пропонує продути алкотестер, у разі відмови - повідомляє про складення протоколу за ст.130 КУпАП. О 23:22 жінка відмовляється продути алкотестер, співробітник поліції складає протокол про адміністративне правопорушення та надає його жінці для ознайомлення.

Отже з переглянутого відеозапису вбачається, що на вказаному відеозапису відсутній запис руху автомобіля AUDI Q7, реєстраційний номер НОМЕР_2 взагалі та під керуванням ОСОБА_1 , зокрема. Не містить вказаний доказ і запису запинки працівниками поліції вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене суд робить висновок, що даним відеозаписом не підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем AUDI Q7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки на відеозаписі автомобіль перебуває в нерухомому стані.

Крім того факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння в повній мірі спростовується показаннями свідка ОСОБА_3 , яка безпосередньо перебувала на місці події та показання якої в повній мірі узгоджуються з матеріалами відеозапису.

Відповідно до рапорту співробітника поліції, під час патрулювання м.Дніпро, 20.05.2022, було зупинено автомобіль AUDI Q7, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , у якої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на камеру.

З дослідженого рапорту вбачається, що в ньому взагалі не вказано час зупинки автомобіля «Ауді», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Крім того, суд зазначає, що свідчення службової особи - інспектора патрульної поліції - не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі за відсутності інших доказів.

Постанова судді, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проаналізувавши дослідженні у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд доходить висновку, що її винуватість в інкримінованому адміністративному правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, що свідчить про відсутність в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130 ч.1, 247, 280-284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук