ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1284/22
Номер провадження №3-678-749/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року смт Летичів

Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Ходоровський І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Летичів адміністративний матеріал №568, який надійшов із Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

1. 16 листопада 2022 року о 22 год. 15 хв. по вул. Комарова, 20 в смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем BMW 5201, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810, результат тесту - 0,28‰ (проміле), чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

2. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, у вчиненому кається.

3. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

4. За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.ст. 278, 280 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

5. Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

6. У Правилах дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9). Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (абз. 25 п. 1.10). Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5). Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пп. «а» п. 2.9).

7. Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена 09 листопада 2015 Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як зазначено у п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В п. 7 розділу І Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В силу п. 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У відповідності до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

8. За змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння (ч. 1). Огляд особи проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2).

9. Аналогічні положення, що у ст. 266 КУпАП, наявні у п. 1, абз. 1 п. 4 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція згідно Наказу №1395).

У п. 6 розділу X Інструкції згідно Наказу №1395 вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

10. Тобто, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і у разі, якщо у поліцейського є підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, він підлягає відстороненню від керування цим транспортним засобом та оглядові на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

11. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

12. Надані докази дають підстави вважати, що вина є доведеною та підтверджується:

відеозаписом згідно якого ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом і на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу пройшов медичний огляд, результат 0.28‰ (проміле), огляд в медичному закладі проходити відмовився;

роздруківкою приладу Drager Alcotest 6810, прилад ARCD-0501, тест на алкоголь №1180 о 22 год. 36 хв. 16 листопада 2022 року, результат тесту ОСОБА_1 - 0,28‰ (проміле);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого такий огляд проведений працівником поліції в зв`язку з виявленими ознаками запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, вказано результат - 0.28‰ (проміле), від підпису ОСОБА_1 відмовився;

копією роздруківки з Єдиного державного реєстру судових рішень постанови Гайсинського районного суду Вінницького області від 14 липня 2022 року (справа №129/791/22, провадження 3/129/556/2022), яка набрала законної сили 25 липня 2022 року, відповідно до якої правопорушника визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік;

протоколом про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2022 року, де зазначені фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

13. 05 грудня 2022 року на запит суду надійшла відповідь Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Хмельницькій області в якій вказано, що згідно Єдиного державного реєстру МВС фактів видачі водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_1 не виявлено.

14. У абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (далі Постанова) роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

15. Отже, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не може бути застосоване до ОСОБА_1 , оскільки він на час розгляду справи посвідчення водія не отримував, крім того, відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили, позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік.

16. Як зазначено у абз. 4 Постанови оплатне вилучення транспортного засобу може бути є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що автомобіль BMW 5201, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 , це ж підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У зв`язку із зазначеним, суд не може застосувати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, адже ОСОБА_1 не є його власником.

17. ОСОБА_1 вину визнав, щиро кається, що є обставинами, які пом`якшують відповідальність, обставин, які обтяжують відповідальність органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не встановлено, тому суд приходить до висновку, що з метою виховання в дусі додержання законів України необхідно накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами і без оплатного вилучення транспортного засобу, таке є менш суворим покаранням у порівнянні з адміністративним арештом, яке буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

18. У відповідності до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 1-2, 9, 23-24, 33-35, 40-1, 221, 245-246, 249, 251-252, 256, 268, 276, 278, 280, 283-285, 287, 294, 298, 299, 300, 307, 308, 310 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами і без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Реквізити для сплати штрафу: Банк отримувача: ГУК у Хмельницькій області/ Хмельницька обл./21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: 21081300, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР№488053 від 16 листопада 2022 року.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО) 899998 рахунок отримувача: UA0026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Суддя І.Б. Ходоровський