ПОСТАНОВА

Справа №522/12905/21

Провадження №3/522/1744/22

24 червня 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Іоніді К.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 142504 від 29.06.2022, водій ОСОБА_1 29.06.2021 03 год. 25 хв. у м. Одесі, проспект Шевченко, 11 керував а/м DADI SUV BDD1021SC д.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою «Драгер» ARMF 0288. Результат огляду 0,72‰ (проміле). Зафіксовано на нагрудну камеру №1135, чим порушив п.2.9 пп. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Воронюк М.О. надав до суду заперечення у яких клопотав про закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю, на його думку, у діях підзахисного події та складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, а саме: під час його складання не зазначено адресу або засвідчення відмови ОСОБА_1 від надання інформації про місце проживання; у протоколі не зазначено про додання до нього відеозаписів, у зв`язку з чим долучені відеозаписи з портативного реєстратора поліцейського №1135 не можуть вважатися допустимими доказами. Також захисник посилався на те, що результати огляду ОСОБА_1 на місці зупинки із використанням алкотестеру Drager 7510 не можуть вважатися достовірними оскільки огляд проведено через 10 місяців з дати його останнього калібрування, тобто через 4 місяці після визначеного регламентом періоду технічного обслуговування, на обґрунтування чого надав роздруківку керівництва з експлуатації до приладу. Крім того, захисник вказував на те, що при складанні протоколу працівниками поліції було порушено вимоги КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, а саме: підзахисному не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП; на думку захисника, дії ОСОБА_1 свідчили про незгоду з результатами огляду на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу, проте працівниками поліції останньому не було запропоновано у встановленому порядку пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Також захисник звертав увагу, що відеофіксація поліцейським здійснювалась у небезперервному вигляді, що є порушенням п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглянувши справу, з дослідженням наявних у ній доказів, прийшов до наступних висновків.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень ч. ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктами 6,7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція № 1452/735) передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок № 1103).

Крім того, згідно з п.п. 5,6,8 вказаного Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказаних обставин, крім даних протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується дослідженими в ході розгляду справи доказами:

-роздруківкою тесту ОСОБА_1 № 20, проведеного 29.06.2021 о 03:36:21 за допомогою спеціального технічного засобу Drager 7510 (№ARMF 0288), результат якого склав 0,72 ‰ (проміле) ;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 від 29.06.2021, за формою затвердженою наказом МВС України та МОН України №1452/735 від 09.11.2015, відповідно до якого результат огляду з використанням приладу Drager 7510 №0288 склав - 0,72 ‰ (проміле) та останній з результатами огляду - згодний;

-відеозаписами з портативного відеореєстратора поліцейського №1135, що містяться на доданому до матеріалів справи оптичному диску DVD-R: MAP629YB13045991, на якому зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу.

Дослідженні докази узгоджуються між собою та у сукупності дозволяють зробити висновок про факт керування ОСОБА_2 транспортними засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Стосовно тверджень захисника, щодо невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, необхідно вказати, що не зазначення у протоколі місце проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявності інших відомостей, які дозволяють ідентифікувати особу, не є підставою для визнання протоколу не допустимим доказом.

Про здійснення відеофіксації на портативний реєстратора поліцейського № 1135 зазначено у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, а тому долучений відеозапис із зазначеного реєстратора є належним та допустимим доказом у справі. Також, слід зазначити, що у зв`язку із здійсненням поліцейським відеофіксації за допомогою спеціального технічного засобу, з урахування положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, присутність свідків не вимагалась.

Надана роздруківка, ніби то, керівництва з експлуатації до приладу Drager Alcotest 7510 не може бути прийнята судом до уваги у якості допустимого доказу, оскільки відсутні докази на підтвердження походження зазначеного документа та достовірності зазначеної у ньому інформації.

За даних обставин доводи захисника, щодо сумніву у правильності показників під час використання технічного засобу алкотестеру Drager 7510 з посиланням на зазначений документ є необґрунтованими.

Стосовно аргументів захисника щодо не роз`яснення ОСОБА_1 прав передбачених ст. 268 КУпАП, слід зазначити, що не зважаючи на відсутність на наданих фрагментах відеозапису процесу роз`яснення прав останньому, їх роз`яснення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується підписом останнього у відповідній графі протоколу.

Доводи захисника, про те, що працівниками поліції при складанні протоколу було порушено п. 6 Порядку №1103, оскільки ОСОБА_1 , ніби то, був не згодний з результатами огляду на місці, проте йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, є необґрунтованими, оскільки, як зазначено вище, у матеріалах справи міститься відповідний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 відповідно до якого останній з результатами огляду проведеного з використанням приладу алкотестеру Drager 7510 - згоден, що підтверджується підписом останнього у відповідній графі. Також зазначена обставини підтверджується доданими до протоколу відеозаписами.

За даних обставин, підстави для направлення поліцейським ОСОБА_1 на огляд у закладах охорони здоров`я були відсутні, з урахуванням положень абз.2 п.5 Інструкції №1452/735.

Крім того, переглядом відеозаписів (файл 4 з 04:06:33 до 04:07:28) встановлено, що на запитання ОСОБА_1 поліцейський не заперечував можливість проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте після певних розмірковувань останній не виявив бажання пройти такий огляд.

Стосовно доводів захисника щодо порушення працівником поліції п.5 розділу ІІ Інструкції № 1026 в частині забезпечення безперервної відеофіксації події з моменту початку виконання службових обов`язків, то вказане дійсно знайшло своє підтвердження в ході перегляду відеозаписів, проте зазначена обставина не вплинула на належність, допустимість досліджених доказів та повноту і достовірність встановлених на їх основі обставин.

Отже, враховуючи характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь вини, інші обставини справи наявні підстави для застосування до особи єдиного можливого адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 10, 33,251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Згідно з ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя К.В. Іоніді