Справа № 529/319/22
Провадження № 3/529/186/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Пашнєв В.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 7/0/9-22 від 14.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Сахновщинського районного суду Харківської області та визначено територіальну підсудність справ за Диканським районним судом Полтавської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2022 року справу передано на розгляд судді Пашнєву В.Г.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 24.02.2022 року, близько 11 год. 00 хв. знаходячись за місцем свого проживання, в АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, вів себе агресивно по відношенню до неї, чим вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи був сповіщений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-сайті суду. Клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

При цьому вважаю, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, сам правопорушник знав про складання відносно нього протоколу що підтверджується відповідним підписом у ньому, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 38 КУпАП, за вчинене адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. При цьому, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду за визначеною підсудністю тільки 07.06.2022 року, а ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП 24.02.2022 року, тобто більш ніж три місяці тому.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на даний час закінчився.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За викладених обставин закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Крім того, також враховується позиція Європейського суду з прав людини який неодноразово наголошував, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства).

В розумінні вищевикладеного, встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Крім того, у зв`язку з закриттям провадження по цій справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, враховуючи також рішення Європейського суду з прав людини у справі Грабчук проти України від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується. Тому, при розгляді адміністративного матеріалу питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 не вирішується.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, ч. 1 ст.173-2, п.7 ст.247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд.

Суддя

Диканського районного суду В.Г. Пашнєв