Справа №: 343/966/22
Провадження №: 3/0343/473/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднаний адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , заміжньої, не працюючої, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувалась, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2; ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, тобто умисно вчинила дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого та ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Правопорушення вчинені при таких обставинах.

09 травня 2022 року близько 15.00 год ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого сина ОСОБА_2 , а саме ображала його нецензурними словами, кричала на нього, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

Окрім цього, у період з 09.03.2022 по 23.05.2022 ухилялася від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, виховання та навчання своїх чотирьох дітей, а саме залишивши їх без нагляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2; ч. 1 ст. 184 КУпАП визнала. Пояснила, що викладені в протоколах про адміністративні правопорушення обставини відповідають дійсності.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , її винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2; ч. 1 ст. 184 КУпАП в судовому засіданні доведена матеріалами об`єднаної адміністративної справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №064282 від 24.05.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №064283 від 24.05.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно квалiфiкувати за ч. 1 ст. 173-2; ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскiльки вона вчинила домашнє насильство, тобто умисно вчинила дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого та ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчинених нею правопорушень та її особу, те, що вину визнала.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненим нею правопорушенням та її особі, в межах санкцій ч. 1 ст. 173-2; ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) гривень;

- ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковувааних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів