Справа № 463/5435/21 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/811/1830/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Станька Володимира Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника адвоката Станька Володимира Вікторовича на постанову Личаківського районного суд м. Львова від 25 листопада 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 05 травня 2021 року о 03 год. 10 хв. на вул. Пасічна, 73 у м. Львові керував автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, яка не відповідає обстановці), відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, що зафіксовано записом нагрудного відеореєстратора 1260, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Станько В.В. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подали апеляційну скаргу, в якій просять, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, суддею місцевого суду не повно, не всебічно здійснено дослідження матеріалів справи, не взято до уваги аргументи сторони захисту, не допитано свідків та працівників патрульної поліції, не враховано пом`якшуючі обставини.

Повідомляє, що працівники поліції провокували ОСОБА_1 на конфлікт, здійснили підміну понять, оскільки ОСОБА_1 не заперечував проти огляду на стан наркотичного сп`яніння, відеозапис не здійснювався безперервно, складається з декількох частин (може бути змонтований та викривляє дійсні обставини), окрім того працівниками поліції не надано відеозапису з реєстратора службового автомобіля, який міг би засвідчити причину зупинки транспортного засобу, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд в медичний заклад, окрім того таке направлення не вручено водієві.

Наголошує, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №198722 від 5 травня 2021 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився;

- у копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії БАА №49211 від 5 травня 2021 року (а.с. 4), з якої вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перетнув подвійну суцільну лінію, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, порушив п. 2.1 А ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- у відеозаписі, долученому до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України, на пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння спочатку погодився, через деякий час, після словесної перепалки з працівником поліції, повідомив, що не поїде в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апелянта, що працівники поліції провокували ОСОБА_1 на конфлікт, підміняли поняття, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких проявів упередженого ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 під час висловлення йому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння матеріали справи, в тому числі й наявний відеозапис, не містять. Не надані такі стороною захисту і під час розгляду справи апеляційним судом.

Як вбачається, з відеозапису долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР України, про що йому було повідомлено працівником поліції (відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»), під час проведення опитування водія працівники поліції виявили, що у нього відсутнє посвідчення водія (зазначав, що має фотографію посвідчення водія та документів на автомобіль, проте не мав оригіналів документів при собі, запитував чому він не може їздити з фотокопіями документів), працівники патрульної поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у водія були ознаки наркотичного сп`яніння (порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, яка не відповідає обстановці), на що водій спочатку погодився, після чого запитав причину його зупинки, почав кричати до працівників поліції та провокувати їх на конфлікт, після чого відмовився (тричі), в категоричні формі, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (працівниками поліції було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння).

Доводи адвоката, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння не беруться до уваги апеляційним судом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився, декілька разів, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, мотивуючи тим, що не вживає наркотичних речовин.

Аргументи сторони захисту, що в матеріалах справи відсутнє письмове скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння, не береться до уваги апеляційним судом.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Більше того, з огляду на положення пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовини є обов`язковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення долучається до матеріалів судової справи.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Твердження адвоката Станька В.В., що відеозапис складається з декількох частин, та може бути змонтованим, викривляє обставини, не знайшли свого підтвердження апеляційним судом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Хоч наявні в матеріалах справи відеозаписи є фрагментарними, водночас на таких зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, не беруться до уваги апеляційного суду, доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 , було повторно зупинено 11 січня 2022 року працівниками поліції та проведено огляд на стан сп`яніння, який показав, що у нього немає ознак сп`яніння, оскільки такі не стосуються події, яка відбувалася 5 травня 2021 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею Личаківського районного суду м. Львова ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Личаківського районного суд м. Львова від 25 листопада 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Станька Володимира Вікторовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.