КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 378/127/22 Головуючий у суді І інстанції Марущак Н.М.
Провадження № 33/824/1291/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатченко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Поліщука Романа Анатолійовича на постанову Ставищенського районного суду Київської областівід 15 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26 березня 2022року серії ДПР 18 № 507220 ОСОБА_1 26 березня 2022року о 12 год. 00 хв. в смт. Ставище по вул. Сергія Цимбала керував транспортним засобом ВАЗ-210994, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови і координації рухів. Від проходження медичного огляду на станнаркотичногосп`янінняу встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ставищенського районного суду Київської області від 15 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосованодо ньогоадміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн в дохід держави.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Поліщук Р.А.21 квітня 2022 року подалиапеляційну скаргу, в якій просили скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що постанова суду є необґрунтовано, незаконною, такою що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд неповно та не всебічно дослідив усі обставини справи, не оцінив належним чином докази.

Зокрема зазначають, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують керування автомобілем о 12 год. 00 хв. 26 березня 2022 року ОСОБА_1 , показання свідків є недопустимими доказами, оскільки вказані особи проходять службу в складі територіальної оборони Ставищенської ОТГ, відеозапис фрагментарний та не може слугувати беззаперечним доказом відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння, працівники поліції не склали направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, а протокол та інші докази містять розбіжності у часі скоєння правопорушення. Апелянт заперечує факт керування транспортним засобом о 12 год. 00 хв., вказуючи, що керував саме о 11 год. 15 хв., інкриміноване йому правопорушення не охоплюється змістом ст. 130 КУпАП, йому не інкриміноване правопорушення за п. 2.9а ПДР, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була неналежною, поліцейські не проінформували його про порядок проведення такого огляду, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Далі по тексту апеляційної скарги апелянт викладає мотиви незгоди з діями працівників поліції при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та зазначає, що суд не надав оцінки та аналізу діям працівників поліції в оскаржуваній постанові.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Поліщук Р.А.підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників провадження, які підтримав доводи апеляційної скарги і обставини викладені в ній, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими, такими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 березня 2022року серії ДПР 18 № 507220 ОСОБА_1 26 березня 2022року о 12 год. 00 хв. в смт. Ставище по вул. Сергія Цимбала керував транспортним засобом ВАЗ-210994, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови і координації рухів. Від проходження медичного огляду на станнаркотичногосп`янінняу встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим спростовується пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі зазначено всі обставини та пункт ПДР, який було ним порушено.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника - Диби І.Я., пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , інспекторів СРПП відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у ній письмові матеріали та відеозапис, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно з положеннями ч.ч. 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини викладені в протоколі, підтверджує скоєне правопорушення ОСОБА_1 та спростовує аргументи, викладені в апеляційній скарзі, та є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.18).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право володіти та керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами викладеними вище.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

З урахуванням того, що районний суд надав належну та повну оцінку доказам що містять матеріали справи, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав повторювати ті самі аргументи, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Протокол підписаний особою, яка його склала.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 26 березня 2022 року у ОСОБА_1 в розумінні п. п. 1, 2, 3, 4 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2ст. 19 Конституції України задекларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.А згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом,регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, та письмових поясненнях, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Ставищенського районного суду Київської області від 15 квітня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Поліщука Романа Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 15 квітня 2022року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В. Ігнатченко