Номер провадження: 33/813/241/22
Номер справи місцевого суду: 511/2283/21
Головуючий у першій інстанції Гринчак С.І.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Кузьмук А.В.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

її захисник - Макєєнко Олексій Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Макєєнка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 09 листопада 2021 року, ухвалену під головуванням судді Гринчак С.І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., та стягнуто з неї на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона 30 жовтня 2021 року біля 21 години 40 хвилин, знаходячись в продуктовому магазині «ЧП ОСОБА_1», розташованому по АДРЕСА_1, здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, захисної маски, чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» №1236 від 09.12.2020 (далі- постанова КМУ №1236) а.с.14.

Справа розглянута судом у відсутність ОСОБА_1 .

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Макєєнко О.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Зокрема доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- в протоколі про адміністративне правопорушення (далі - протокол) не зазначено, які саме норми постанови КМУ №1236 порушила ОСОБА_1 ;

- матеріали справи не містять доказів того, що остання є належним суб`єктом даного правопорушення;

- вину ОСОБА_1 визнала внаслідок психологічного тиску з боку працівника поліції;

- суд належним чином не повідомив її про дату, час та місце розгляду справи (а.с.24-31).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши захисника Макєєнка О.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до ч.1ст.44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ч.1 ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначається: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №762250, складений 30 жовтня 2021 року дільничним офіцером поліції Роздільнянського РВП ГУМП в Одеській області, містить посилання на порушення ОСОБА_1 постанови КМУ №1236 (а.с.1).

При цьому в протоколі не вказано, в якості кого: громадянки чи посадової особи ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, який саме пункт зазначеної постанови КМУ нею не дотримано, що є безумовним порушенням права ОСОБА_1 на захист.

Якщо автор протоколу вважав, що ОСОБА_1 порушила абзац 4 підпункту 9 пункту 2-2 постанови КМУ №1236, яким на період дії карантину заборонена діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, то він зобов`язаний був приєднати до протоколу копії документів, які підтверджують те, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець; що вона, як фізична особа-підприємець, не є службовою (посадовою особою), оскільки не наймає працівників для сприяння їй в провадженні підприємницької діяльності.

Проте доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, дільничним до протоколу додано не було.

Не були отримані зазначені докази й судом першої інстанції.

Таким чином, у матеріалах справи взагалі відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного проступку, передбаченого ч.1ст.44-КУпАП.

Більш того, обґрунтовуючи рішення про винність ОСОБА_1 у здійсненні торгівлі без засобів індивідуального захисту, захисної маски, суд першої інстанції допустив протиріччя, оскільки мотивував свій висновок тим, що згідно постанови КМУ №1236 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні, що ніяким чином не стосується об`єктивної сторони правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .

Окрім того, суд помилково послався на те, що винність ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, її письмовими поясненнями та фотофіксацією.

Із змісту протоколу, в якому вказано, що до нього додані пояснення, фото та копії документів, видно, що ОСОБА_1 власноруч вчинила запис про те, що з протоколом не згодна.

За наявності взаємовиключних доказів, отриманих працівником поліції 30 жовтня 2021 року, тобто протягом одного дня, а саме:

- письмового пояснення, викладеного дільничним зі слів ОСОБА_1 , в якому остання визнала що здійснювала в магазині діяльність без засобів індивідуального захисту,

- власноручного запису ОСОБА_1 в протоколі про те, що вона з протоколом не згодна;

- заявою ОСОБА_1 до суду про згоду з протоколом та розгляду справи судом без її участі,

суд першої інстанції мав з 'ясувати та усунути наявні протиріччя у суб`єктивному ставленні особи до вчинюваних або невчинюваних нею дій.

Допустивши неповноту, суд помилково розглянув справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та, без належної мотивації, надав перевагу письмовим поясненням ОСОБА_1 , в яких вона визнала свою вину (а.с.2,8).

Апеляційний суд вважає, що наявна у справі фотофіксація ОСОБА_1 в магазині без захисної маски не є належним доказом її вини, оскільки факт здійснення нею торгівлі без засобів індивідуального захисту не підтверджено свідками та очевидцями події (а.с.5-7).

За наведених обставин, ураховуючи доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 визнала свою вину на підставі психологічного тиску з боку працівника поліції, апеляційний суд не може прийняти до уваги визнання ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому правопорушенні, оскільки сам по собі факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє останнього від доведення правомірності свого рішення. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17.

Згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В ст.62 Конституції України закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що на підставі наявних у матеріалах справи доказів не видається можливим встановити обставини, що утворюють об`єктивну сторону правопорушення та суб`єкт правопорушення, а саме: діяльність суб`єкта господарювання, який обслуговує відвідувачів, у яких здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3 КУпАП.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскільки доводи захисника Максєєнка О.В. про те, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи (а.с.9,12).

Керуючись ст.ст.247,280,283,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Макєєнка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 09 листопада 2021 року скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков