Справа № 314/1075/22
Провадження № 3/314/572/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2022 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вільнянським РВ УМВС України від 15.06.2001,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 , на протязі травня 2022 року перебуваючи під адміністративним наглядом не з`явився на реєстрацію до органів поліції, чим порушив правила адміністративного нагляду згідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надав. В письмових поясненнях, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , зазначив, що він тривалий час хворіє на туберкульоз, лікується амбулаторно, йому дійсно встановлено правила адміністративного нагляду, але через течію хвороби за станом здоров`я він не може відвідувати відділення поліції, при цьому постійно знаходиться вдома. Крім того, за допомогою сторонніх осіб він відвідує православний храм, де йому допомагають з їжею та одягом. Просить суд суворо його не карати та обмежитись усним зауваженням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, було повідомлено про розгляд справи у Вільнянському районному суді Запорізької області, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 187 КУпАП, порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Так, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 392317 від 30.05.2022;

-рапортом про реєстрацію порушення;

-рапортом поліцейського про виявлення порушення;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 винен у скоєному правопорушенні.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінка доказів по адміністративній справі ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, при цьому, суд враховує конкретні обставини та характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який свою вину у скоєному правопорушенні визнав в повному обсязі, а також той факт, що негативних наслідків внаслідок його дій не настало.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 34, 35, ч. 1 ст. 187, 284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд 3aпopізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

20.06.2022