Справа №932/6058/22
Провадження №3/932/3082/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікова О.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2022 року о 09 год. 48 хв. в м. Дніпро, Шевченківський район, вул. Олександра Гальченка, буд. 17б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 11307, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України повторно протягом одного року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення не надав.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства ( OHalloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 355444 від 17.09.2022 року, СД-диском, рапортом поліцейського, карткою обліку адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконуючи завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення (ст. 245 КУпАП), обираючи вид і міру стягнення, враховуючи нехтування обов`язками водія, яке свідчить про явно зневажливе ставлення порушника до них, характеризуючи проступок грубим порушенням правил користування спеціальним правом, що є підставою для призначення визначеного ст.27 КУпАП виду стягнення, та всі інші зазначені ст. 33 КУпАП обставини, накладаю відповідно до ст.ст. 27, ч. 3 ст. 130 КУпАП стягнення, яке відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, будучи достатнім і необхідним для виховання особи.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: попередження; штраф; оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; громадські роботи; виправні роботи; суспільно корисні роботи; адміністративний арешт; арешт з утриманням на гауптвахті.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного покарання, враховуючи, що правопорушник ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, та враховуючи характер скоєного правопорушення, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують вину правопорушника, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. на користь держави.

В зв`язку з вищенаведеним і керуючись ст.ст. 23, 33, ч. 3 ст. 130, 221, 283-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі ) гривень (призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, номер рахунку (IBAN) UA0004001, отримувач: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області/21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами рахувати з часу вилучення посвідчення водія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на розрахунковий рахунок №UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Овчиннікова