Провадження № 33/811/589/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Цибуля Ірини Йосифівни, представника Львівської митниці Держмитслужби України Сліпенка Сергія Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Хоми Тараса Богдановича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2022 року,

встановив:

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2022 року провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , за ст. 472 Митного кодексу України закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вилучений на підставі ст. 511 Митного кодексу України згідно з протоколом про порушення митних правил № 2295/20900/20 від 16.11.2021 року товар, а саме: іноземна валюта у загальній кількості 59 000 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США) повернуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до постанови, згідно протоколу про порушення митних правил №2295/209000/21 від 16.11.2021, 16.11.2021 08 год. 30 хв. в зону митного контролю «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці прибув автомобіль марки «RENAULT MASTER», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , який прямував з Республіки Польща до України разом із одним пасажиром. Для здійснення митного оформлення гр. України ОСОБА_1 подав власноручно заповнену митну декларацію, в якій вказав, що переміщує через митний кордон України товар, який згідно поданих фактур: № ХХ002906 від 15.11.2021, № ХХАЮ2907 від 15.11.2021 належить пасажиру гр. України ОСОБА_2 паспорт громадянина Україна серії НОМЕР_2 . Під час усного опитування водій даного транспортного засобу гр. України ОСОБА_1 повідомив про наявність в нього валюти, що дорівнює в еквіваленті, у розмірі 10 000 евро. Під час занесення інформації в АСМО «Інспектор» по даному пропуску спрацювало орієнтування Моніторингового центру КММ. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 435», в процесі проведення митного огляду транспортного засобу, серед особистих речей водія (без ознак приховування), а саме в чоловічій сумочці чорного кольору було виявлено, незадекларовані за встановленою формою грошові, кошти, а саме: долари США на загальну суму 70 450 USD, що згідно з курсом Національного банку України станом на 16.11.2020 становить 1 855 448,69 гривень України. Виявлені грошові кошти в кількості, шо перевищують 10000 Євро для переміщення через митний кордон України підлягають обов`язковому декларуванню. Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує 10000 евро, громадянин України ОСОБА_1 не надав. В своїх письмових поясненнях водій даного транспортного засобу гр. України ОСОБА_1 зазначив, що дані кошти його попросив перевезти через митний кордон України його знайомий. Слід зазначити, що пасажир який прямував в даному транспортному засобі гр. України ОСОБА_2 в своєму поясненні зазначив, що про кошти, які було виявлено у водія даного транспортного засобу йому було невідомо та жодного відношення до них він не має. Митний орган зазначає, що грошові кошти, які були заявлені гр. України ОСОБА_1 під час усного декларування в еквіваленті 10 000 евро, а саме: 11 450 доларів США було пропущено на митну територію України. Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 переміщував; через митний кордон України валютні кошти, які підлягали обов`язковому декларуванню, таким чином здійснив недекларування товарів, тобто, незаявлення за встановленою формою точних відомостей про них, а саме - про їх наявність та кількість, щодо товарів які підлягають обов`язковому декларуванню. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст. 472 Митного кодексу України.

На постанову судді представник Львівської митниці Держмитслужби України Хома Тарас Богданович подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2022 року, винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 855 448,69 грн та конфіскувати в дохід держави предмети вилучені протоколом про порушення митних правил № 2295/20900/21 від 16.11.2021.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції є необ`єктивною, невмотивованою, незаконною та безпідставною, зважаючи на наступне.

Вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що обрання громадянином червоного коридору є достатнім щоб вважати переміщувані ним через митний кордон України товари заявленими до митного контролю (задекларованими). Декларування шляхом вчинення дій передбачене при обранні зеленого коридору. При переміщенні товарів червоного коридору такі підлягають письмовому декларуванню, що є обов`язком особи яка здійснює таке переміщення.

Зазначає, що з суб`єктивної сторони правопорушення, що передбаченого ст. 472 МК України, може бути вчинено як умисно так і з необережності.

Не погоджуючись з твердженням в постанові суду першої інстанції про те, що особі не було надано бланку декларації транскордонного переміщення валютних цінностей, просить звернути увагу на те, що в п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 №203 Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей зазначено: Установити, що бланки декларації транскордонного переміщення можуть виготовлятися фізичними особами шляхом роздрукування із застосуванням засобів комп`ютерної техніки або їх копіювання на папері формату А4 за формою затвердженою цією постановою.

Вказує про те, що митниця не зобов`язана забезпечити особу таким бланком, а особа в свою чергу має пред`явити заповнену декларацію до початку проходження митного контролю.

Стверджує, що винесена судом першої інстанції постанова необгрунтована та не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.

Заслухавши представника Львівської митниці Держмитслужби Сліпенка С.В. на підтримання поданої апеляційної скарги, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Цибуля І.Й., яка заперечила апеляційні вимоги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що таку слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вищезазначені вимоги законодавства суддею першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Органом митниці дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 472 МК України як недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Своє рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, суддя мотивував тим, що матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відповідальність за яке настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про валюту та валютні операції», транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом першої інстанції, за твердженням ОСОБА_1 , при усному опитувані ним службовій особі митного органу було повідомлено про наявність у нього іноземної валюти, відтак, митному органу від нього було відомо про наявність іноземної валюти в сумі, що підлягає письмовому декларуванню, а у наданій митним органом митній декларації ним було заповнено всі відомості, передбачені формою, виданою для заповнення митної декларації про наявний товар, при цьому жодних відомостей про іноземну валюту остання не передбачала.

Згідно зі ст. 472 МК України ( у редакції на час вчинення та розгляду місцевим судом) відповідальність настає за дії, спрямовані на недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, які підлягають обов`язковому декларуванню. Згідно зі ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів і предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Нормами ст. 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, для перетину митного кордону України ОСОБА_1 обрав смугу руху "червоний коридор" - призначений для переміщення товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню та митному оформленню.

Так, ОСОБА_1 не приховував переміщуваний товар, доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 була заповнена декларація, форма якої передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 431, пункт 3.1 бланку якої виключений, бланк даної декларації ОСОБА_1 був наданий інспектором митниці. Таким чином, інспектор митниці не забезпечив ОСОБА_1 можливості письмово задекларувати валютні цінності, не дивлячись на те, що про існування готівкових коштів перед проходженням митного контролю ОСОБА_1 зазначав. Тобто, ОСОБА_1 в усній формі було задекларовано валюту, однак бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей йому не був наданий інспектором митниці і не заповнювався, що вбачається з матеріалів справи.

Як зазначено судом першої інстанції, що грошові кошти, які перевозив ОСОБА_1 мають законне походження, що підтверджується договором позики (між фізичними особами безпроцентно) від 10.11.2021, укладений між ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , за умовами якого позикодавець передає позичальникам позику у сумі 70 000 доларів США готівкою, а позичальники зобов`язуються повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному договорі. З розписки вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 отримали від ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) позику у розмірі 70 000 доларів США, яку зобов`язуються повернути частинами. Відповідно до заяви, посвідченою нотаріусом м. Ярослава, Республіки Польща, Богуславом Стибелем від 24.02.2022, ОСОБА_7 ( ОСОБА_4 ) повідомив, що позичив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошові кошти на куплю квартири в Україні. Ними складений та підписаний договір від 10.11.2021. Крім того, зазначив, що він є власником компанії F.H.U.P. SOCHA, яка працює з 1997 року, та отримує щорічний дохід, який дозволив йому надати таку позику.

Таким чином, представником Львівської митниці Держмитслужби України не доведено, а апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що станом на день апеляційного перегляду, зокрема 16.06.2022 набрав чинності Закон України № 2058-ІХ від 16.02.2022 року «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо адміністративної відповідальності громадян за порушення митних правил», яким ст. 471 та ст. 472 МК України викладені у новій редакції.

Зокрема, згідно з ст. 472 МК України у редакції Закону України № 2058-ІХ від 16.02.2022 передбачена відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Отже, на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення відповідно до приписів ст. 472 МК України.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою, а отже підстав для її зміни чи скасування та задоволення апеляційних вимог представника митного органу немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Хоми Тараса Богдановича залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич