ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

29 червня 2022 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., секретар Котова Н.С., за участю особи відносно якої розглядається адміністративний матеріал ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, громадянина України, ФОП,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2022 року о 14.10 год. на автошляху Кіровоград-Запоріжжя 237 кілометр, блок-пост №2, ОСОБА_1 не виконав законні вимоги працівника поліції, стосовно заборони відеозйомки на блок-посту, на зауваження не реагував, спровокував сутичку з працівником поліції, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП України.

В судовому засіданні особі, щодо якої складено адміністративний протокол - ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, суду пояснив, що 05.04.2022 року він разом зі своїми працівниками перевозили дрова до м. Марганець. На блок-посту їх зупинили для перевірки повідомили, що його автомобіль перебуває у розшуці. Після чого, сталася суперечка, під час якої він намагався зателефонувати своїй дружині. Ніякого опору працівникам поліції він не чинив.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 05.04.2022 року він ніс службу у складі територіальної оборони на блок-посту, біля м. Марганець. Його покликав черговий Щолоков для допомоги. Підійшовши він побачив, що водій автомобіля Ланос проводив відеозйомку на свій телефон, що заборонено на блок-постах. На зауваження не реагував, на вимогу поліцейського надати телефон, не реагував. Почалася сутичка між водієм та поліцейським. Водій погрожував, до нього було застосовано фізичку силу та подолано опір, після чого, був викликаний наряд поліції.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він разом з ОСОБА_4 перевозили дрова до м. Марганець. Були зупинені на блок-посту. Спочатку документи ніхто не перевіряв. Підійшов військовий, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, про що вони розмовляли йому не відомо. Військовий почав грубити ОСОБА_4 , який узяв мобільний телефон, щоб зателефонувати, але йому не дозволили, почалася сутичка між Ясинським та військовими, під час якої ОСОБА_4 затримали та пролунав постріл з автомату. Приїхала поліція та їх опитували.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що він являється працівником поліції, ніс чергування на блок-посту біля м. Марганець. 05.04.2022 року його співробітниками був зупинений автомобіль Daewoo Lanos який перевозив дрова. Водій вказаного автомобіля проводив відеозйомку на телефон. На його зауваження не реагував. Почалась штовханина між ним та водієм Ланоса . До них підійшов військовий з територіальної оборони та поміг йому справитися з правопорушником, після чого, ним був викликаний наряд поліції.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП так, як вина його підтверджується дослідженими доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція статті 185 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за лісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкція статті 185 КУпАП передбачає накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 по ст.185 КУпАП про адміністративне правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №316638 від 05.04.202 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 в яких вони зазначили про обставини, за яких останнім було скоєно вказане адміністративне правопорушення, долученими до матеріалів справи, поясненнями свідків та потерпілого даними у судовому засіданні.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд сприймає, як спосіб захисту, та спробу уникнути адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 те, що він працює, всі обставини справи в їх сукупності вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до ч 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 33, ст. 40-1 , ст. 185, ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула