ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/2934/21 Номер провадження 33/814/405/22Головуючий у 1-й інстанції Мартинова О.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.

захисника Ситніка О.О.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 21.04.2021 року, о 20:30 год. в м. Харків, по вул. Краснодарській, 181, ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та проведення огляду в медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю доказів керування ним транспортним засобом та невідповідністю протоколу про адміністративне правопорушення вимогам КУпАП, оскільки він складений та обґрунтований лише поясненнями осіб, з якими в нього попередньо виник конфлікт в закладі харчування, в якому вони до цього відпочивали, а відтак такі докази не можуть братись до уваги як належні та допустимі.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги з посиланням на те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі притягнутого ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови від 19.07.2021 він отримав лише 11.10.2021, після чого 12.10.2021 подав апеляційну скаргу.

Вважає вказані обставини поважною причиною для поновлення строку.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку, що останнє підлягає задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, а копія постанови від 19.07.2021 була направлена йому 30.09.2021, що доводиться відбитком штампу на конверті Фрунзенського районного суду, з адресатом на ім`я ОСОБА_1 , що узгоджується з доводами останнього про отримання копії постанови 11.10.2021.

В подальшому, апеляційна скарга була подана 12.10.2021 до районного суду засобами поштового зв`язку.

Перебіг вказаних обставин свідчить про можливість поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №026461 складений 21.04.2021 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, з особистими поясненнями «за кермом не перебував, перебував біля ресторану, біля якого виник конфлікт з заявниками»,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння,

пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

рапорт та записами з бодікамер працівників поліції.

Зазначені докази, які містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення, поведінку притягнутого не були спростовані правопорушником та обґрунтовано взяті до уваги судом першої інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, притягнутий ОСОБА_1 не заперечує як самого факту вживання алкогольних напоїв, так і факту своєї відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, заперечуючи при цьому факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відхиляючи вказані твердження необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з долученого до справи рапорту працівника поліції та підтверджується відеозаписами з нагрудних камер, наряд поліції на виклик стосовно водія транспортного засобу, який перебував в стані алкогольного сп`яніння прибув на місце 21.04.2021 близько 20:30 год.

Під час тривалого спілкування з водієм було встановлено його особу ОСОБА_1 .

Свідки факту керування вказаним громадянином автомобілем «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 як в своїх особистих поясненнях, які приєднані до матеріалів справи, так і в зафіксованих на записах службових відеокамер (20:50 год. 20:59 год.) пояснювали, що водій вказаного автомобіля їхав без світла в сторону вул. Краснодарської, 183, після чого різко розвернувся, перетнувши дві суцільні смуги та поїхав в сторону пр-ту. Тракторобудівників, а потім завернув до кафе «Шампань», де і вийшов з машини.

Так, в матеріалах справи маються пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначені особи підтверджують факт керування притягнутим транспортним засобом.

Оцінюючи вказані свідчення, необхідно зазначити про відсутність підстав, які б унеможливлювали їх взяття до уваги в якості належних та допустимих доказів, що свідчать про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В ході розгляду апеляційної скарги, апелянтом не були спростовані пояснення вказаних свідків чи надано інші докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовані доводи його апеляційної скарги.

Зокрема, не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що зазначені свідки були зацікавленими особами, оскільки саме вони викликали працівників поліції з приводу конфлікту, який виник між ними в кафе в ході розпиття алкогольних напоїв.

Крім того, в ході перегляду приєднаних до матеріалів справи відеозаписів встановлено, що під час доставлення водія ОСОБА_1 до відділення поліції, останній в ході свого спілкування з працівниками поліції особисто повідомляє їм про, що «я ехал домой, мой дом 50 м.» (відеозапис 21:07 год.)

Зазначені особисті пояснення, крім іншого, також доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В подальшому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не заперечується ним в апеляційній скарзі.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження огляду на стан такого сп`яніння.

Докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння доводяться зібраними по справі доказами та не спростовані притягнутим.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав відсутності факту керування автомобілем.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку, як пропущеного з поважних причин, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна