П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина
України, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 185-10 та ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 о 19.00 год. 16.10.2022 року затримано прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», в межах прикордонної смуги (Оноківської OТГ) у напрямку 205 прикордонного знаку, на відстані 300 метрів до державного кордону, який в умовах воєнного стану в порушення вимог ч.4 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок, військову службу» виїхав без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з місця проживання м. Біла Церква та в подальшому вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в склалі групи осіб (7 осіб) будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон, що виразилось у вчиненні активних дій спрямованих на порушення встановленого порядку та правил перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами встановлених шляхів сполучення без проходження прикордонного контролю (особа, призовного віку, не маючи документів на право перетинання державного кордону передбачених п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених Постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», прямував до Словацької Республіки).

Своїми діями порушив вимоги ст. ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 о 19.00 год. 16.10.2022 року затримано прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», в межах прикордонної смуги (Оноківської OТГ) у напрямку 205 прикордонного знаку, на відстані 300 метрів до державного кордону, який в умовах воєнного стану в порушення вимог ч.4 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок, військову службу» виїхав без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з місця проживання АДРЕСА_1 та в подальшому вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в склалі групи осіб (7 осіб) будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон, що виразилось у вчиненні активних дій спрямованих на порушення встановленого порядку та правил перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами встановлених шляхів сполучення без проходження прикордонного контролю (особа, призовного віку, не маючи документів на право перетинання державного кордону передбачених п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених Постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», прямував до Словацької Республіки) під час затримання прикордонним нарядом не реагував на неодноразово повторені законні вимоги військовослужбовців Державної прикордонної служби України, а саме не зупинився і вдався до втечі в сторону державного кордону, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця державної прикордонної служби України.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги cт. 34 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2022 року справи про адміністративні правопорушення №308/14244/22 та №308/14245/22 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 185-10 та ч.2 ст.204-1 КУпАП об`єднано та постановлено розглядати в одному провадженні, присвоєно спільній справі №308/14244/22.
У судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, в матеріалах справи наявна заява останнього, в якій просить розглянути справу без його участі. Враховуючи наведене, скорочені строки для розгляду справ про адмінстративне правопорушення передбачені ст. ст. 185-10, 204-1 КУпАП та вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, приходжу до наступних висновків.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, частиною 2 ст. 185-10 КУпАП передбачена відовідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.
А ч.2 ст. 185-10 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.
Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
А згідно ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Згідно вимог ч.1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
А у відповідності до п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 перетинання громадянами України (далі громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну:
1)паспорт громадянина України для виїзду за кордон;
2)дипломатичний паспорт;
3)службовий паспорт;
4)проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий);
5) посвідчення особи моряка;
6) посвідчення члена екіпажу.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище адміністративних правопорушень, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012139 від 19.10.2022 року та серія ЗхРУ №012140 від 19.10.2022, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень; протоколом про адміністративне затримання від 16.10.2022, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 16.10.2022, копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 , документ №003140823, рапортом солдата ОСОБА_2 від 16.10.2022р., копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 16.10.2022, в яких зазначив, що здійснив спробу перетину кордону 16.10.2022 з України в Словачину, у зв`язку з тим, що 17.10.2022 в нього починається навчання в Польщі м. Варшава.
Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме, спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, та ч.2 ст. 185-10 КУпАП, а саме, злісна непокора законному розпорядженню військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинена групою осіб.
Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З врахуванням характеру вчинених правопорушень, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.2 ст.204 КУпАП у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.
Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 185-10, 204-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-
постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185-10 та ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Н.Б. Шумило