ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1460/22

провадження № 3/0285/1293/22

23 травня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 повторно протягом року ухиляється від виконання материнських обов`язків, передбачених ст.150 СКУ, щодо виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, 20.04.2022, біля 22 год. ОСОБА_1 залишила своїх синів одних без нагляду вдома в АДРЕСА_1 та повернулась після опівночі.

Всудове засідання ОСОБА_1 не прибула, належної зацікавленості у розгляді справи не виявила. Її неявка в судове засідання, належним чином повідомлену про час та місце судового розгляду справи, і не надання суду будь-яких доказів на спростування своєї вини у вчиненні правопорушення, являється її свідомим волевиявленням.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.2 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України Про охорону дитинства, Про освіту. Аналіз приписів останніх дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо невиконання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення, зокрема: протоколом серії ВАВ №505506 від 29.04.2022 про адміністративне правопорушення; копіями свідоцтв про народження неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; рапортом працівника ювенальної превенції про виявлене правопорушення від 29.04.2022; копією постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/4433/21 від 30.09.2021 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка вже притягувалась до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, що свідчить про байдуже і недбайливе ставлення до її неповнолітніх дітей, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до неїслід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, розмір якого визначено на рівні найвищої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.184 КУпАП, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 184, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.? ?

Суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин