Справа № 159/3634/22
Провадження № 3/159/2066/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 10.04.1996 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, учасника бойових дій,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

ОСОБА_1 04.09.2022 о 22:02 год на автомобільній дорозі Доманово-Ковель-Чернівці, 69 км, керував належним ОСОБА_2 автомобілем марки «RENAULT MEGANE», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні 13.10.2022 ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких вину свою визнав в повному обсязі. Просив у разі притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення та накладенні стягнення у виді штрафу, розстрочити суму штрафу на три місяці (рівними частинами) у зв`язку із складним матеріальним становищем. Просив врахувати, що він має на утриманні неповнолітню дочку, непрацездатну матір, він є військовослужбовцем та учасником бойових дій. Також просив звільнити його від сплати судового збору

Заслухавши пояснення особи, дослідивши письмові докази у справі, судя дійшла таких висновків.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу у чинній на час вчинення правопорушення редакції передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , провина останнього у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адмінправопорушення серії ДПР18 №483917 від 04.09.2022, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тестуванням на алкоголь до протоколу з якого вбачається, що ОСОБА_1 04.09.2022 о 22:28 годині перебував в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 3,51 проміле), довідкою інспектора ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, відгуком-характеристикою на ОСОБА_1 , відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння також підтверджується і відеозаписом, який здійснювався інспектором поліції та на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат якого становив 3,51 проміле, заперечень з боку водія стосовно результату тесту не було.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, яке полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до довідки інспектора ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 станом на 04.09.2022 згідно бази ІТС ІПНП України Центром ТСЦ 0742 видано з 13.07.2021 по 14.07.2051 посвідчення водія серії НОМЕР_4 , статус якого «виданий».

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховано санкцію частини першої статті 130 Кодексу, яка є безальтернативною, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 від 31.03.2016 виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_6 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має пільги встановлені законодавством України, а тому за його клопотанням підлягає звільненню від сплати судового збору.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати штрафу суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до статті 304 Кодексу питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до положень статтей 298, 299 Кодексу постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місцівчинення адміністративного правопорушення.

Згідно статті 307 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 301 Кодексу відстрочка виконання постанови про накладення адміністративногостягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторонни виконавчого провадження, відрядження сторонни виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторонни мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 не має можливості сплатити одноразово штрафу у сумі 17 000 грн у зв`язку із складним матеріальним становищем.

Зважаючи на обставини, що ускладнюють виконання постанови, а саме скрутне матеріальне становище правопорушника, суддя дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови в частині сплати штрафу підлягає задоволенню та розстрочує його сплату на 3 (три) місяці, що буде достатнім строком для виконання судового рішення.

Разом з тим, суд попереджає, що у разі прострочення сплати щомісячного платежу, постанову суду буде скеровано для виконання до органу примусового виконання рішення суду у визначений законом строк.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 221, 268, 283, 284, 285, 298, 299, 301, 304, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч грн) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання адміністративного стягнення в частині сплати штрафу задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання постанови суду в частині сплати штрафу на 3 (три) місяці; виплати здійснювати із листопада 2022 року по січень 2023 року включно, зі сплатою щомісячних платежів:

до 25 листопада 2022 року 5667 грн (п`ять тисяч шістсот шістдесят сім грн),

до 25 грудня 2022 року 5667 грн (п`ять тисяч шістсот шістдесят сім грн),

до 25 січня 2023 року 5666 грн (п`ять тисяч шістсот шістдесят шість грн).

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки (до 25 числа кожного місця визначеного періоду) строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова