ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 023117, 05.11.2021 року о 01 год. 39 хв., в м. Запоріжжі, пр. Соборний, 164, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mersedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotester 6820» та проведення медичного огляд у медичному закладі у лікаря нарколога за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 31, відмовився. Від керування відсторонений, що зафіксовано на камеру АР 00312.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання тричі не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом оголошеннями на офіційному сайті суду. Заяви про відкладення судового засідання не подав.

Матеріали справи не містять номеру засіб зв`язку та/або електронної пошти ОСОБА_1 , а тому інформування його цими засобами про судовий розгляд не здійснювалося з об`єктивних причин.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі «Смірнов проти України» заява № 3655/02, п. 41 «Пономарьов проти України» заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З огляду на викладене, на переконання суду ОСОБА_1 не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обовязки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

Також, при вирішені питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що останній не подавав до суду жодних клопотань про витребування доказів, виклик свідків з викладенням своїх міркувань щодо законності складеного відносно нього протоколу.

Таких відомостей немає і в документах, доданих до протоколу.

Тому, неявку ОСОБА_2 в судові засідання суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути від відповідальності за вчинене.

За наведених обставин, враховуючи те, що підстав для відкладення розгляду справи немає, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи без участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, переглянувши відеозапис з місця події, суддя дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5. ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, відповідно до п. 6. розділу І, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається з приписів ст. 221 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу віднесені до підвідомчості суддів районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судів.

З аналізу норм ст. 276 КУпАП слідує, що справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу розглядаються за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Судом встановлено, що подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 , доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, а саме:

- даними протоколу серії ДПР18 № 023117 від 16.09.2021 року, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 року № 1376;

- рапортами інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Агапова А.;

- повідомлення УПП в Запорізькій області щодо направлення справи відповідно до вимог 276 КУпАП для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння від 05.11.2021 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів;

- протоколом про адміністративне затримання серії АА № 048065 від 05.11.2021 року;

- довідкою старшого інспектора відділу адміністративно практики

- відеозаписами з нагрудної камери співробітників Національної поліції, записані на лазерний компакт диск, де зафільмовано момент обставини, що мали місце при встановленні події адміністративного правопорушення, які були переглянуті і досліджені судом під час розгляду справи.

Будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені судом.

З огляду на викладене, аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку що діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують Правила дорожнього руху України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк, що передбачений законом, що на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись нормами ст. 8, 33, 38, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 268, 283-285 КУпАП, п.1 ч. 1 ст. 284, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь Держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Про виконання постанови, повідомити Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров