Провадження № 3/734/1278/22 Справа № 734/2008/22
ПОСТАНОВА

іменем України

17 жовтня 2022 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 336325 від 15 вересня 2022 року встановлено, що 15 вересня 2022 року о 14 годині 47 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх обов`язків по догляду за неповнолітнім онуком гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 15 вересня 2022 року о 14 годині 42 хвилини керував транспортним засобом марки ВАЗ 2104 з державним номерним знаком НОМЕР_1 не маючи права керувати транспортним засобом та без реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив пункт правил дорожнього руху України п. 2.1 А, п. 2.1 Б, однак не досяг віку адміністративної відповідальності. Подія трапилась за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала, пояснивши, що з протоколом відносно неї вона не погоджується, оскільки не ухилялася від батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього онука. В своїх поясненнях, доданих до матеріалів справи, зазначила, що у вересні місяці 2022 року, її внук - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував автомобілем, який належить на праві власності її дочці - ОСОБА_3 , на території с. Омельянів, Козелецького району Чернігівської області. Автомобіль, яким керував онук, був зупинений службовими особами Козелецького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області. За результатами проведеної перевірки службовими особами Козелецького РУП ГУНП в Чернігівській області складено протокол про адміністративне правопорушення про неналежне виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього внука, який вчинив діяння, що відповідно до ст. 126 КУпАП є адміністративним правопорушенням (оскільки керував транспортним засобом без наявності документу що надає право на керування транспортним засобом) за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. З ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей).

ОСОБА_1 стверджує, що не ухиляється та не ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього внука, оскільки належно виховує свого внука протягом періоду відсутності його матері, яка на момент складення протоколу перебувала за кордоном, постійно займається його вихованням. Свою вину відносно вчиненого правопорушення не визнає та просить суд справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, ознайомившись із поясненнями, приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків, чи осіб які їх заміняють, мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Разом з тим, згідно ст. 150 Сімейного кодексу України: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення службовими особами ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього внука та яких саме обов`язків така особа не виконала. Тобто інспектором не розкрито суті адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 184 КУпАП. В матеріалах справи не зазначено свідків, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 , не надано суду їх письмових пояснень.

Також, протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ж до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, п. 1, 283, 284, 287, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя: