Номер провадження: 33/813/612/22
Справа № 494/434/22
Головуючий у першій інстанції Римар І. А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Хухрова С.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №166970 від 02.04.2022р. вбачається, що 02 квітня 2022 року о 17.00 годині в с. Марянівка Березівського району Одеської області по ву. Першотравневій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від продуву алкотестера «Драгер» та медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в встановленому законом порядку, чим порушив п 2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 притягався до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року, а саме 12 травня 2021 року Березівським районним судом Одеської області по справі №494/507/21.

Постановою судді Березівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень.

На дану постанову ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та направити справу на новий судовий розгляд, при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права

В доводах апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише сидів на лавці поруч автомобіля та чекав знайомого.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №166970 від 02.04.2022р., відповідно до якого вбачається, що 02 квітня 2022 року о 17.00 годині в с. Марянівка Березівського району Одеської області по ву. Першотравневій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від продуву алкотестера «Драгер» та медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в встановленому законом порядку, чим порушив п 2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.;

- постановою судді Березівського районного суду Одеської області від 12 травня 2021 року у справі №494/507/21;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Додатково суд першої інстанції правильно зауважив, що по справі та у самому протоколі відсутні будь-які зауваження з боку ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, натомість останній надав письмові пояснення з приводу вказаного правопорушення в яких винним себе визнав, відмовившись від медичного обстеження на стан сп`яніння та продуву Драгер.

Більш того, під час судового засідання у суді першої інстанції, ОСОБА_1 не зміг надати докази щодо своєї невинуватості, а посилання останнього на те, що сидів на лавочці ніякими доказами не підтверджується.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом не встановлено та останнім не надано.

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами та вилученням транспортного засобу, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини що пом`якшують або обтяжують вчинене не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції вірно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом на підтвердження доводів, які зазначені у апеляційній скарзі, не надано жодного належного та допустимого доказу.

Апеляційний суд зазначає, що жодних клопотань ОСОБА_1 у суді першої інстанції не заявляв для зібрання доказів щодо своєї невинуватості.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Березівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2022 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік