ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 684/175/22

Провадження № 33/4820/539/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Яхієвої М.А., захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатів Довгополої К.А. та Нагнибіди В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника - адвоката Довгополої К.А. на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 серпня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 серпня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 в дохід держави.

За постановою суду, 21 червня 2022 року о 20 годині 15 хвилин в смт. Стара Синява по вул. Грушевського, 17, ОСОБА_1 керував т.з. Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота; від проходження огляду на сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною та необґрунтованою захисник подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Старосинявського районного суду від 04 серпня 2022 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП.

Звертає увагу апелянт на те, що працівниками поліції в порушення, вимог ст.266 КУпАП не було складено направлення на проведення огляду в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер.

Посилається на те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності медичного працівника, а не працівника поліції через те, що останні не роз`яснили йому прав, не повідомили причини зупинки та безпідставні підстави проведення огляду.

Вказує, що «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456, не містить такої підстави зупинки транспортного засобу як перевірка документів, а тому суд дійшов помилкового висновку щодо можливого зупинення транспортного засобу з метою перевірки документів.

Зазначає, що записи з нагрудних відео регістраторів (боді-камер) не є цілісними та безперервними.

Захисник стверджує і про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності ОСОБА_1 , йому не було роз`яснено права, протокол був надісланий наступного дня шляхом поштового відправлення, фрагмент відео складання протоколу та момент відмови від підпису вказаного протоколу в матеріалах справи відсутній.

Заслухавши захисників на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом були в повній мірі з`ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №165224 від 21.06.2022, що у вказаний день о 20 годині 15 хвилин в смт. Стара Синява по вул. Грушевського, 17, ОСОБА_1 керував т.з. Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота; від проходження огляду на сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка працівниками поліції з метою перевірки документів, про що було роз`яснено водієві. Окрім того, у зв`язку з виявленими ознаками, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що остатній відмовлявся кілька разів, при цьому зазначав, що пройде такий в лікарні, або ігнорував такі пропозиції. Після неодноразових пропозицій працівників поліції проїхати в лікарню, ОСОБА_1 вступав з ними в суперечки, вимагаючи пояснення причин зупинки, відеозапис моменту зупинки та присутності понятих, заперечував факт керування транспортним засобом, переривав відповіді працівників поліції та вказував на незнання ними норм законодавства. ОСОБА_1 після роз`яснення прав, було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомлено про складання у зв`язку з відмовою пройти такий огляд відповідного протоколу. Водій неодноразово залишав місце події та повертався до нього. Після початку складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання проїхати в медичний заклад, куди був доставлений працівниками поліції.

Відео також відображає події після доставки ОСОБА_1 до Старосинявської БЛ. Зокрема, він не надав запитувані поліцейським відомості та анкетні дані для заповнення бланку направлення, при чому вчинив так і після роз`яснення інформації про те, що таке є обов`язковим для проходження ним огляду. Категорично заперечив проти присутності поліцейських під час проходження ним огляду та вчиняв активні дії для того, щоб не допустити поліцейського до приймального відділення, де мав бути проведений огляд та перебував лікар: зачиняв двері, заперечував словесно, незважаючи на роз`яснення поліцейського щодо необхідності його перебування під час огляду та відеофіксації процедури огляду, категорично заперечив проти камери під час огляду, вимагав, щоб її забрали. Після чого ОСОБА_1 було роз`яснено про складання протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відмовою пройти огляд (файл 0000000__0016, 05:32) (а.с.7, 8).

Підставою необхідності проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало виявлення працівниками поліції у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Даними, зафіксованими у тому ж протоколі, підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що ОСОБА_1 не повідомлено про причину зупинки транспортного засобу не спростовують висновків суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушеннята Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. А згідно з ч. 2 поліція може застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до вимог ст.31 Закону України «Про національну поліцію» віднесено застосування засобів в тому числі перевірка документів особи, опитування особи, поверхнева перевірка та огляд, зупинка транспортного засобу та застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Безпідставними є доводи про те, що долучений відеозапис не може бути доказом у справі, так як він не є безперервним та не висвітлює подію від початку і до закінчення, оскільки, як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на ньому зафіксовані відеозаписи з нагрудної камери поліцейських. Дані відеозаписи взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

З переглянутого в апеляційному суді відеозапису, вбачається, що він містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, відмовився від проходження такого.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності медичного працівника, а не працівника поліції через те, що останні не роз`яснили йому права, спростовуються наявними в матеріалах справи розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, від підписання яких водій відмовився (а.с.2, 3).

Крім того, відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, а тому дії ОСОБА_1 працівниками поліції правомірно розцінені, як відмова водія від проходження такого огляду.

З огляду на вищенаведене, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що поліцейським було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у справі доказами, які були оцінені суддею відповідно до вимог ст.252 КУпАП на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 апеляційним судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення.

За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою і підстав для її скасування немає.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 серпня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук