ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/484/22 Справа № 695/2512/22 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Ватажок-Сташинська А. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю праовпорушника ОСОБА_1 та захисника Филь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2022 року якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 08.09.2022 о 02 год 45 хв на 121 км АД Бориспіль- Запоріжжя, керував автомобілем Voikswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на місці на стан алкогольного сп`яніння, а також у медичному закладі в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину визнав повністю, просив суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

Скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.

Вважає, що суд першої інстанції не вархував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його наслідки, а саме: ОСОБА_1 має досить великий водійський стаж, офіційно працює (шиє військову польову форму), має на утриманні малолітню дитину, за місцем роботи характеризується позитивно, у колективі користується повагою та авторитетом, від наявності права керування автомобілем залежить матеріальне забезпечення його родини та матері, свою вину визнав, оскільки підтвердив, що дійсно відмовився від проходження огляду.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника, які підтриимали подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 , 08.09.2022 о 02 год 45 хв на 121 км АД Бориспіль- Запоріжжя, керував автомобілем Voikswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на місці на стан алкогольного сп`яніння, а також у медичному закладі в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 492975 від 08.09.2022 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 08.09.2022 о 02 год. 45 хв. на 121 км АД Бориспіль - Запоріжжя, керував автомобілем Voikswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на місці на стан алкогольного сп`яніння, а також у медичному закладі в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану спяніння до СНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» гр. ОСОБА_1 , де зазначено, щовін мав ознаки алкогольного спяніння, проте від проходження огляду відмовився в присутності свідків.(а.с.3);

- даними акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що гр. ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду в присутності свідка.(а.с.4);

- даними пояснень свідка ОСОБА_2 від 08.09.2022 року, де зазначено, що він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, та в його присутності гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі.(а.с.5);

- даними пояснень свідка ОСОБА_3 від 08.09.2022 року, де зазначено, що він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, та в його присутності гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі.(а.с.6);

- даними відеодиску відносно гр.. ОСОБА_1 від 08.09.2022 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.8).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, диспозицією ч. І ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, на відео зафіксовано, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі, проте останній відмовився в присутності двох свідків, пояснивши, що він відмовляється від проходження освідування оскільки визнає, що вживав алкогольні напої.

Крім того, ОСОБА_1 притягнутий за відмову від проходження у встановленому Законом порядку освідування на виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, з приводу малозначимості вчиненого адміністративного правопорушення, є необгрунтованими.

Так, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Примітка. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 496 гривень 20 копійок.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 18.10.2022 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок. залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок