Справа № 465/9637/21 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 33/811/987/22 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю представника особи, яку звільнено від адміністративної

адвоката Бартківа І.Б.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

представника потерпілої - адвоката Марчука А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Марчука Антона Михайловича на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 25.07.2022,

встановив :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 25.07.2022, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №791303, 26.11.2021 року о 20.30 год. ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 висловлювався нецензруною лайкою до своєї дружини ОСОБА_1 , погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічного характеру, тим самим вчинив домашнє насильство, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На постанову судді захисник ОСОБА_1 адвокат Марчук А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у даній справі закрити у зв`язку з закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що з постановою ОСОБА_1 не згідна, оскільки вона винесена з порушенням вимог КУпАП.

Зазначає, що, провадження у справі повинно бути закрито саме на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у першому судовому засіданні після спливу тримісячного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення, а саме: після 26.02.2022, однак, суд цього не зробив, а постанову виніс лише 25.07.2022, тобто через 5 місяців після спливу згаданого строку. Звертає увагу на те, що суд же закрив провадження у справі лише у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, що також є порушенням правил, встановлених КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ її представника адвоката Марчука А.М. про задоволення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_2 адвоката Бартківа І.Б., який апеляційну скаргу заперечив і просив постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції в повному обсязі дотримані.

Судове рішення про закриття справи щодо ОСОБА_2 за ч 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_2 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 791303 від 01 грудня 2021 року, ОСОБА_2 26.11.2021 року о 20.30 год. по АДРЕСА_1 висловлювався нецензруною лайкою до своєї дружини ОСОБА_1 , погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічного характеру, чим вчинив домашнє насильство, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в такому не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, не вказано, яке саме насильство та в чому воно проявилось з боку ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , відсутні докази щодо завдання шкоди психологічному здоров`ю останній.

При цьому не конкретизовано яка шкода заподіяна діями ОСОБА_2 , хоча це прямо випливає з диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Тобто фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до положень ч.1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На переконання апеляційного суду, суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, та дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, постанова судді першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Марчука Антона Михайловича - залишити без задоволення.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 25.07.2022, щодо ОСОБА_2 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА