Справа № 523/6002/22
Номер провадження 3/523/4306/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали які надійшли з військової частини НОМЕР_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуваючого на військовій службі в Військовій частині НОМЕР_2, військове звання - командир зенітного ракетного взводу роти охорони військової частини, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17215 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_2, капітаном 1 рангу ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_2 №10 про те, що командир зенітного ракетного взводу охорони військової частини НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_1 , без дозволу та відповідного погодження, використав безпілотний літальний апарат типу «квадрокоптер» моделі SJRC model F.11 (б.н.), підняв у повітря «квадрокоптер» над територією військової частини, покинув бойову позицію взводу ППО під час повітряної тривоги, недбало ставлячись до обов`язків військової служби, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, порушив вимоги: статей 11, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Авіаційних правил України «Правила використання повітряного простору України, затверджених наказом Державної авіаційної служби України, Міністерства оборони України від 11 травня 2018 року № 430/210, Розпорядження начальника Одеської обласної військової адміністрації від 27.02.2022, Бойового розпорядження ОУВ «Примор`я» №27 ДСК від 28.03.2022 «Про організацію взаємодії щодо регулювання використання повітряного простору», чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, надав письмові пояснення. Зауважив на тому, що він дійсно використав безпілотний літальний апарат типу «квадрокоптер» моделі SJRC model F.11 (б.н.), підняв у повітря «квадрокоптер» над територією військової частини, для виявлення недоліків маскування військової частини, однак зробив це 03.06.2022 року, а не 04.06.2022 року, як йому інкримінують. Крім того, зазначив що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей, що розкривали би суть недбалого ставлення саме до військової служби, відсутні посилання на порушені ним нормативні акти, які він неналежно виконував. Із Бойовим розпорядженням ОУВ «Примор`я» №27 ДСК від 28.03.2022 «Про організацію взаємодії щодо регулювання використання повітряного простору» він не був ознайомлений, а тому навіть не міг передбачити, що порушує норми, умислу в його діях не було.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог статей 251,252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Диспозиція статті 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Суд виходить із того, що частина 2 статті 172-15 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму частини 2 статті 172-15 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

В будь-якому випадку в протоколі необхідно зазначати, які посадові обов`язки були порушені і вимоги, які нормативні акти порушила особа.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців визначені Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» та іншими нормативними актами.

В даному конкретному випадку, протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на порушення ОСОБА_1 :

- статтей 11, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Однак суд зазначає, що наведені в протоколі статті Статуту містять загальні вимоги та порядок віддання та виконання наказів.

- Авіаційних правил України «Правила використання повітряного простору України, затверджені наказом Державної авіаційної служби України, Міністерства оборони України від 11 травня 2018 року № 430/210.

Однак суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на конкретні пункти Авіаційних правил, які порушив ОСОБА_1

- Розпорядження начальника Одеської обласної військової адміністрації від 27.02.2022.

Однак суд зазначає, що правила наведені у розпорядженні, встановлюють заборону використання повітряного простору для малих та безпілотних повітряних суден, що належать фізичним та юридичним особам приватного права, до 26 березня 2022 року. ОСОБА_1 не належить до фізичних та юридичних осіб приватного права, за даних обставин, крім того йому інкримінують вчинення правопорушення після 26.03.2022 року.

- Бойового розпорядження ОУВ «Примор`я» №27 ДСК від 28.03.2022 «Про організацію взаємодії щодо регулювання використання повітряного простору».

Однак суд зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що його ніколи не ознайомлювали з наведеним розпорядженням, доказів іншого матеріали протоколу про адміністративне правопорушення не містять.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на конкретні нормативно-правові акти, які порушив ОСОБА_1 , та які дозволили би кваліфікувати його дії за ч.2 статті 172-15 КУпАП, що унеможливлює його притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, матеріали справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, не містять будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_1 покинув бойову позицію під-час повітряної тривоги. В свою чергу, останній наведені в протоколі обставини заперечує.

Крім того, відповідно до приписів 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, всупереч ст. 256 КУпАП, не містить дату вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Посилання у протоколі на лист від 04.06.2022 №17/7/1-895нт «Щодо несанкціонованого використання безпілотних апаратів» у ході контррозвідувального забезпечення НВФ у зоні відповідальності, не дає підстави для висновку про відповідність протоколу вимогам ст. 256 КУПАП. Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував використання безпілотного апарату саме 04.06.2022 року, а його письмові пояснення, надані під-час складення протоколу, містять виправлення наведеної дати.

Вищезазначені обставини породжують у судді сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наявності в його дія складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: К.О. Далеко