Справа № 158/1372/22 Провадження №33/802/560/22 Головуючий у 1 інстанції:Поліщук С. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Мисковця І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Мисковця І.А. на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10.07.2022 о 15 год. 38 хв. в с. Озеро, по вул. Набережна Волинської області, керував автомобілем марки «Фольксваген Т-4», без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: не виражене мовлення, не стійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній захисник Мисковець І.А. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що в протоколі не зазначені свідки, які б були очевидцями керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, також не зазначено хто саме здійснював зупинку транспортного засобу та хто складав протокол, а тому вказаний протокол є недопустимим доказом. Зазначає, що направлення до відповідного закладу охорони здоров`я для проходження огляду не видавалось. Просить постанову судді скасувати.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Мисковця І.А., який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075759 від 10 липня 2022 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.5 ПДР (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.2), показаннями працівника поліції ОСОБА_4 , відеозаписом з бодікамер працівника поліції (а.с.5), а також іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Твердження апеляційної скарги про те, що в протоколі не зазначено свідків, які були б очевидцями керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а також не вказано хто саме здійснив зупинку транспортного засобу, є безпідставними і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать положенням КУпАП.

Крім того, в протоколі серії ААБ № 075759 від 10 липня 2022 року зазначено, що він складений старшим інспектором СРПП ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП Прокопчуком Ю.А. (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням положень ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому не може визнаватись недопустимим доказом в даній справі.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції не видано направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки таке направлення складається у випадку незгоди водія з результатами огляду проведеного на місці зупинки, а також у випадку бажання водія пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

В даній справі водій ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим поліцейським відповідне направлення не виписувалось.

Про застосування нагрудних бодікамер вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відеозаписів з бодікамер працівників поліції, який міститься у матеріалах справи, що на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с.5).

З вказаного відеозапису чітко убачається, що в водія ОСОБА_1 , який перебував за кермом транспортного засобу, наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Дані обставини повністю підтверджуються і його зовнішнім виглядом та поведінкою (а.с.5).

Зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Наданий відеозапис відображає подію адміністративного правопорушення та містить відомості, що підтверджують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано взятий до уваги місцевим судом при розгляді даної справи.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Що ж стосується решти доводів апелянта, то апеляційний суд звертає увагу, що приписами ст.22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак, приміткою до ст.22 КУпАП визначено, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень. передбачених статтею 130 цього Кодексу.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Мисковця І.А. залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов