Справа № 196/385/22
№ провадження 3/196/219/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко Т.І., Кузнецової Г.С.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є адвокатом, мешканця: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 865516 від 28.06.2022 року зазначено, що 20 червня 2022 року близько 19.40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в смт.Царичанка по вул.Зоряній, 7 Дніпровського району Дніпропетровської області, висловлювався нецензурною лайкою, заліз до автомобіля Deo Lanos, вдарив кулаком по автомобілю, а також погрожував фізичною розправою гр. ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок, за що відповідальність передбачена ст.173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що події відбувалися 20.06.2022 року о 19.40 год. біля домоволодіння по АДРЕСА_2 , де за двором стояв автомобіль і з якого гучно грала музика. У зв`язку з цим він підійшов до вказаного авто, там сиділи дві особи, зробив їм зауваження, попросив приглушити музику та дотримуватись тиші, так як зараз оголошено воєнний стан. У авто він не сідав, кулаком по ньому не бив і нікому не погрожував фізичною розправою, а навпаки погрожували йому. Вважає, що даний конфлікт спровокували його сусіди. Просить закрити провадження у справі, оскільки жодних дій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, він не вчиняв. Просить закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_3 у судове засідання на неодноразові виклики до суду не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надіслала письмову розписку про те, що матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_1 вона не має.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 20.06.2022 року до них до двору за адресою АДРЕСА_2 зайшов ОСОБА_1 . Почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , після чого вийшов з двору. Потім підійшов другий раз, почав погрожувати їй і її чоловікові ОСОБА_5 . Вдарив по капоту авто Deo рукою, в авто не сідав. Також зазначила, що між нею та сусідом ОСОБА_1 склалися неприязні стосунки вже протягом 3-5 років.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що у червні 2022 року, точної дати не пам`ятає, він почув сигнал авто, який стояв за двором будинку. Почув, що хтось стукає. Коли вийшов, то побачив, що біля авто був ОСОБА_1 . У автомобілі він не сидів. Вважає, що причиною конфлікту стало те, що у авто діти включили голосно музику. Зазначив, що до цього конфліктні ситуації із сусідом ОСОБА_1 у них виникали протягом 2-х років. Вказав, що після цього ОСОБА_1 випустив овчарку і почав погрожувати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та дослідивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за наступних підстав.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд розглядає справу у межах обставин, викладених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та на основі тих доказів, які стосуються обставин вчинення адміністративного правопорушення, які покладено в основу складання зазначеного вище протоколу.

Відповідно до викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, ОСОБА_1 , знаходячись в громадському місці, порушив громадський порядок, а саме висловлювався нецензурною лайкою, заліз до автомобіля Deo Lanos, вдарив кулаком по автомобілю, а також погрожував фізичною розправою гр. ОСОБА_3 .

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у порушенні громадського порядку (урегульованої правовими та іншими соціальними нормами системи суспільних відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей) шляхом вживання нецензурної лайки в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та вчинення інших подібних дій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Крім того, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії, а саме неповага до суспільства, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Так, інкриміновані ОСОБА_1 дії не містять усіх обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі відомостей, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових документів, а також в ході судового засідання, свідчать про те, що між ОСОБА_1 та його сусідами вже напротязі багатьох років склались неприязні стосунки, які мали місце і до подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а дії ОСОБА_1 були зумовлені тим, що його сусіди голосно увімкнули музику у авто біля двору у період воєнного стану, а не хуліганським мотивом.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення громадського порядку та хуліганського мотиву, тобто бажання проявити неповагу до суспільства, показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства (справа № 288/1158/16-к).

Суд не знайшов підтвердження тому, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на порушення громадського порядку чи дійсно порушили громадський порядок.

Крім того, не доведено саму об`єктивну сторону вчинення ОСОБА_1 вказаного в протоколі правопорушення, а саме висловлювань нецензурною лайкою, залізання до автомобіля Deo Lanos, удару кулаком по автомобілю, а також погроз фізичною розправою гр. ОСОБА_3 .

Так, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердили, що між ними та сусідом ОСОБА_1 дійсно вже тривалий час неприязні стосунки. Щодо дій 20 червня 2022 року, то свідок ОСОБА_5 зазначив, що вважає причиною конфлікту саме те, що у авто біля їхнього двору голосно грала музика. Вказані свідки засвідчили, що у вказане авто ОСОБА_1 не сідав. Крім того, містяться розбіжності у поясненнях вказаних свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які додані до матеріалів справи (а.с. 7,8), та тими, які були надані ними у судовому засіданні.

За викладених обставин вказані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не можуть бути належними доказами на підтвердження обставин правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 173 КУПАП.

До того ж, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, а саме з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.06.2022 року (а.с. 2, 3) та первісних письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 (а.с. 4) вбачається, що потерпіла звернулася із заявою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що останній 20.06.2022 року лише висловлювався щодо неї нецензурною лайкою, тим саме ображав її. Після було подано додаткові пояснення ОСОБА_3 (а.с. 5-6), які взагалі не містять дати їх надання та складення, у яких було доповнено тим, що ОСОБА_1 вже сів до автомобіля Део, почав сигналити та бити по капоту.

Суд, також, звертає увагу на те, що події відбувалися 20 червня 2022 року, проте заяву про вказану подію та письмові пояснення були подані потерпілою ОСОБА_3 лише 23 червня 2022 року, тобто не в день вищевказаної події. Додані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 7, 8). також не містять дати їх надання та складення. Протокол про адміністративне правопорушення було складено 28.06.2022 року.

Окрім цього, з досліджуваного в судовому засіданні диску із відеозаписом встановлено, що у даному відеоматері взагалі не зафіксовано обставин вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, про що вказано в протоколі, не зафіксовано подій, які відбувалися 20.06.2022 року, а лише відображає факт складення протоколу.

Відеофайл не підтверджує правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 і не вказує на його вчинення.

Отже, інкриміновані ОСОБА_1 дії не містять усіх обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а тому відсутній і склад адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Як наслідок, на переконання суду дані відображені працівниками поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП є сумнівними з огляду на вищезазначені підстави, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що судом не встановлено в діях ОСОБА_1 вчинення дрібного хуліганства, передбаченого вимогами ст. 173 КУпАП, при зазначених в протоколі обставинах, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280, 283-284, 285, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2022 року.

Суддя Л.П.Бабічева