Справа № 456/1168/22
Провадження № 3/456/757/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

24 травня 2022 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Стрий Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, вдови, має на утриманні троє малолітніх дітей, не працюючої, користується пільгами, встановленими законодавством України для багатодітних сімей, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалась,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

19.04.2022 року від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надішли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП (зареєстровані в діловодстві суду за вх. № 5483).

Так, ОСОБА_1 09.04.2022 року за зареєстрованим місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 , не створила належних умов для виховання двом малолітнім дочкам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме залишила їх без нагляду, внаслідок чого вказані діти втекли з зазначеного житла та близько 16:00 год. перебували у с. Грабовець Стрийського району Львівської області без супроводу дорослих осіб, чим допустила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання зазначених дітей.

Судовіезасідання у цій справі призначалося на 24.05.2022 року о 09:15 год. у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що по вул. Т. Шевченка, 89, у м. Стрий Львівської області.

ОСОБА_1 , будучи належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час судового розгляду цієї справи, у призначене судове засідання з`явилася та після роз`яснення їй прав і обов`язків, визначених у ст. 268 КУпАП, надала пояснення, згідно з котрими повністю підтвердила викладені у складеному відносно неї протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП обставини, щиро покаялася у скоєному. Вказала, що залишилася вдовою та одна виховує трьох малолітніх дітей, того дня була втомленою, а тому прилягала відпочити, чим, власне й скористалися двоє старших дочок, та втекли з житла через відчинене вікно. Зазначила також, що усвідомила наслідки своїх дій, й обіцяє більше такого у майбутньому не допускати.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 150 СК України закріплюються такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи матір`ю з-поміж іншого, малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наведених вище вимог законодавства не дотрималась, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 912706, котрий складений 19.04.2022 року у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення вимог чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства»;

- поясненнями ОСОБА_1 від 19.04.2022 року, а також наданих нею під час судового розгляду цієї справи, в котрих остання, з-поміж іншого, вину визнала та щиро розкаялась у вчиненому;

- копією свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого повторно виконавчим комітетом Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області 18.08.2016 року, з котрого вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є її матір`ю;

- копією свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області 25.09.2017 року, з котрого вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є її матір`ю;

- матеріалами перевірки, проведеної на підставі рапорта начальника Служби ювенальної превенції Відділу превенції Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.04.2022 року, котрою підтверджуються обставини щодо залишення ОСОБА_1 двох своїх малолітніх дочок 09.04.2022 року протягом першої половини дня без належного нагляду та виховання.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки остання, будучи особою, яка являється матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких залишила без нагляду, не забезпечила їм належних умов для виховання, що, власне, нею не заперечується та підтверджується наявними у справі матеріалами, чим порушила вимоги чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства».

Проте, вирішуючи питання про накладення стягнення за вчинення правопорушення, суддя дотримуючись вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає накладення попередження або штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась, ступінь її вини, наявність на її утриманні трьох малолітніх дітей, сімейний та майновий стан, зокрема те, що вона залишилася вдовою та ніде не працює, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, а також, щире розкаяння винуватої, як ту обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 34 КУпАП, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді попередження. На переконання судді, застосування такого заходу, як попередження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 496 грн. 20 коп..

На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 33-35, 40-1, 184, 245, 251-252, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Оскільки дана постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження винесена за участі ОСОБА_1 , то ця постанова у частині накладення такого адміністративного стягнення, виходячи з положень ч. 1 ст. 306 КУпАП, вважається виконаною шляхом оголошення її порушниці.

Порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання у частині стягнення судового збору становить три місяці.

Суддя В.Я. Микитин