ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/5617/21 Головуючий в 1 інст. Капітонов Є.М.
Провадження №33/807/119/22 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Щасливого О.Р., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Щасливого О.Р. на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм експедитором, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок на користь держави.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №266934 від 30 листопада 2021 року, водій ОСОБА_1 30 листопада 2021 року об 11-57 годині в с.Михайлівка Вільнянського району Запорізької області траса М-18 275 км керував транспортним засобом MERSEDES-BENZSPRINTER 311 СDІ з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медогляду у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Щасливий О.Р. просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суддя при винесенні постанови невірно застосував норми матеріального права та визнав за встановлені обставини, які не підтверджуються належними доказами.

Захисник посилається на порушення норм процесуального права, яке виразилось у розгляді справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та неврахуванні і ненаданні оцінки пояснення такої особи.

Апелянт вважає, що судом невірно застосовано норми матеріального права та його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що єдиною підставою для висування вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння став той факт, що у ОСОБА_1 виявлено не ознаки сп`яніння, а тимчасовий дозвіл на керування ТЗ замість посвідчення водія.

Поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 суті правових процедур, що відбуваються, та не повідомлено про наслідки відмови від проходження огляду. Вказане, на думку апелянта, свідчить про необ`єктивне ставлення поліцейського до ОСОБА_1 .

Суддя не оцінив письмові пояснення ОСОБА_1 , надані на місці події, в яких останній зазначив, що він не зрозумів питання.

Вважає, що фактично спосіб та форма вираження поліцейським ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння можна розцінити як підведення ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду.

Захисник зазначає, що впродовж усієї відеофіксації будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено не було, а названі поліцейськими на запит водія ознаки сп`яніння носять суто формальний підхід та спрямовані лише на надання ознак законності пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.

З відеозапису убачається, що наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 працівниками поліції не перевірялась.

Також захисник посилається на невідповідність в протоколі, оскільки фактично він був складений та наданий для ознайомлення о 12-37 год., в протоколі вказано час складання 12-15 год.

Крім того, зазначає, що того ж дня ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння. Згідно з результатом огляду, проведеного 30 листопада 2021 року о 14:00 год., було складено висновок про те, що ОСОБА_1 у стані будь-якого сп`яніння не перебуває (ознак не виявлено). Однак цей висновок відхилено судом.

Апелянт вважає, що у зв`язку із встановленням факту тверезості водія відпадає суспільна небезпечність інкримінованого йому діяння, що дає підстави для звільнення такого водія від відповідальності на підставі малозначності вчиненого правопорушення.

Крім того, захисник посилається на процесуальні порушення, а саме:

- працівниками поліції не залучено свідків під час складання протоколу;

- відеозапис події є не безперервним;

- в рапорті поліцейського викладені необ`єктивні відомості;

- направлення на огляд складено о 12:05 год., однак пропозиція пройти огляд сформована раніше, в направленні відсутній підпис ОСОБА_1 чи помітка про його відмову від підпису.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Щасливого О.Р., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, в повній мірі дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі від 30 листопада 2021 року серії ААБ №266934, згідно якого ОСОБА_1 порушив п.2.5 «а» ПДР;

- відеозаписом.;

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП Мірошниченка М., згідно якого, під час несення служби 30 листопада 2021 року об 11 годині 57 хвилин за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Михайлівка дорога М18,275 км за порушення п.п. ПДР 12.4 було зупинено ТЗ MERSEDES-BENZSPRINTER 311 СDІ днз НОМЕР_2 . Авто рухалось зі швидкістю 87 км/г. Вимір зроблено приладом Трукам ТС 008387. Під час спілкування водій надав ТД DT 214248 від 04 вересня 2021 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також паспорт гр. України НОМЕР_1 від 11 вересня 2017 року. Тому на водія було складено постанову за ст. 122 ч.1 п.п. 12.4 ПДР ЕА 05092332. В ході розгляду справи у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога на що водій відповів відмовою. Велась безперервна відеозйомка. АР-00322-00355. Від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушення ПДР. Про повторність попереджений. На водія ОСОБА_1 складено протокол ААБ 266934 ст. 130 ч.1. ПВ не вилучалось ТД не видавалось.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Щодо доводів захисника стосовно підстави зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог п.п.1, 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті цього 35 Закону.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З відеозапису з місця вчинення адміністративного правопорушення, а також з рапорту інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП Мірошниченка М. вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 було порушення останнім Правил дорожнього руху України, а саме порушення швидкісного режиму.

Зазначені обставини вказують на законність зупинки транспортного засобу, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.

Про причину зупинки транспортного засобу поліцейський повідомив водієві ОСОБА_1 , що зафіксовано відеозаписом, а тому доводи апелянта з приводу підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а саме через наявність у останнього тимчасового дозволу на керування ТЗ, замість посвідчення водія, та не розуміння останнім подій, що відбувалися, є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не повідомлено про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, також спростовуються зазначеним вище відеозаписом, згідно з яким поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про те, що у разі його відмови пройти вищезазначений огляд, щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіряючи доводи захисника щодо способу та форми, у яких було поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, апеляційний суд, дослідивши відеозапис, не вбачає жодних порушень з боку поліцейського.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписом події.

Отже, направлення ОСОБА_1 для проходження огляду було правомірним.

З приводу доводів сторони захисту про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час його складання 12-15 годині, хоча фактично його було складено та надано на ознайомлення о 12-37 годині, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Той факт, що ОСОБА_1 після складання протоколу самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння та у нього не виявлено стану сп`яніння, правильності висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу вищевказаного правопорушення не спростовують, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Викладених вимог щодо порядку проходження огляду ОСОБА_1 не дотримано.

В свою чергу вищевказаною статтею передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім того, ОСОБА_1 притягається до відповідальності не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Також суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта про те, не зазначення співробітниками поліції в протоколі свідків, є порушенням правил складення протоколу.

Відповідно до вимог, ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вказівка в протоколі в графі «свідки чи потерпілі» про те, що велась безперервна відеофіксація, є законною та відповідає вимогам КУпАП.

Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами апеляційної скарги і про наявність процесуальних порушень, через те, що долучений до протоколу відеозапис не є безперервним, з огляду на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що події, що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце.

В свою чергу відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 .

Вина останнього підтверджується і іншими доказами, з якими узгоджується відеозапис.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Підстав вважати, що у рапорті поліцейського викладені необ`єктивні відомості (як про це зазначає захисник), апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких невідповідностей та протиріч у тому що, направлення на огляд складено пізніше ніж поліцейським висловлена пропозиція пройти огляд.

Посилання захисника на відсутність підпису ОСОБА_1 у направленні на проходження огляду на стан сп`яніння, також є необґрунтованими та безпідставними, оскільки у зазначеному документі за змістом взагалі не передбачено підпис особи, яка направляється на проходження огляду, на що також вказує відсутність відповідної графи у бланку направлення.

Доводи захисника щодо порушення норм процесуального права, яке виразилось у розгляді справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та неврахуванні і ненаданні оцінки поясненням такої особи, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Крім того, відповідно до журналу судового засідання від 23 грудня 2021 року, в судовому засіданні брав участь захисник - адвокат Щасливий О.Р.

Отже, за таких обставин, апеляційний суд не вбачає порушення процесуальних прав ОСОБА_1 під час розгляду справи щодо нього судом першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді вказаної справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

Водночас, суд першої інстанції помилково зазначив у мотивувальній частині оскаржуваної постанови про те, що ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом мав ознаки алкогольного сп`яніння (замість наркотичного сп`яніння).

Так, згідно з матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 266934 від 30 листопада 2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 листопада 2021 року, рапортом інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП Мірошниченка М., відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERSEDES-BENZSPRINTER 311 СDІ з явними ознаками саме наркотичного, а не алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову суду в цій частині, зазначивши, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, замість алкогольного, як про це помилково зазначено у постанові.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Щасливого О.Р. залишити без задоволення.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП змінити, зазначивши у мотивувальній частині, що водій ОСОБА_1 30 листопада 2021 року об 11-57 годині в с.Михайлівка Вільнянського району Запорізької області траса М-18 275 км керував транспортним засобом MERSEDES-BENZSPRINTER 311 СDІ з явними ознаками наркотичного сп`яніння (замість алкогольного сп`яніння, як про це помилково зазначено у постанові.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 314/5617/21