ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/182/22 Справа № 215/3969/21 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника Касьяна Миколи Степановича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 11.06.2021 о 13:14 год. в Дніпропетровській області, м. Кривому Розі, Тернівському районі по вул. Черкасова, поблизу е/о 301, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Superb, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук. На вимогу поліцейського пройти медичний огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі для встановлення ступеню сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Правопорушення зафіксоване на бодікамеру АЕ00214, АЕ00112, АЕ00208. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник вказує на поважність причин пропуску цього строку у зв`язку з тим, що первісну апеляційну скаргу ним було подано протягом строку на апеляційне провадження, однак цю скаргу було двічі повернуто, у зв`язку з чим строк пропущено з поважних причин. Крім того, наводить нові обставини, які, вважає, вказують на поважність причин пропуску строку, а саме, що з 16 серпня 2021 року по 27 вересня 2021 року та з 28 вересня 2021 року по 03 листопада 2021 року справа знаходилась в Дніпровському апеляційному суді та лише після отримання постанови від 03 листопада 2021 року він отримав можливість звернутись з відповідною апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що після зупинки транспортного засобу, працівниками поліції не було роз`яснено підстави такої зупинки, суть скоєного ним правопорушення або інших обставин, визначених ст. 35 ЗУ Про національну поліцію для зупинки автомобілю, що вказує на незаконність дій працівників поліції.

Крім того, посилаючись на вимоги ст. 266 КУпАП, зазначає, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціальних технічних засобів, а одразу ж повідомлено про необхідність проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Також зазначає, що ОСОБА_1 не мав об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння, які були б підставою для проведення стосовно нього відповідного огляду, що підтвердили свідки, які перебували на місці події, а також підтвердилось, в подальшому, відповідним висновком, який засвідчив, що ОСОБА_1 в той день не перебував в стані будь-якого сп`яніння. Крім цього, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а лише виказав, що поїде туди або на службовому автомобілі підприємства з іншим водієм, або в патрульному автомобілі у присутності свідків, що працівниками поліції було безпідставно розцінено як відмову особи пройти відповідний огляд.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подані клопотання та апеляційну скаргу захисника та просив їх задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, а постанову суду першої інстанції скасувати і закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у апеляційній скарзі. При цьому надав до суду заяву про розгляд апеляційної скарги за відсутності захисника.

Захисник Касьян М.С., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного перегляду, до зали суду не з`явився, заяв про відкладення або про поважність причин неприбуття до суду не надходило, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що захисник Дулгера В.В. вперше звернувся з апеляційною скаргою протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, однак апеляційна скарга була повернута йому, а тому тільки після отримання копії постанов Дніпровського апеляційного суду, захисник повторно звернувся з апеляційною скаргою, що у даному випадку свідчить про поважність причин пропуску такого строку та необхідності його поновлення, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №187812 від 11 червня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; рапортами працівників поліції, відповідно до яких 11.06.2021 року було зупинено автомобіль Шкода Супер Б, реєстраційний номер НОМЕР_1 та в ході спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, після чого водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, а вказана подія зафіксована на боді-камеру; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано факт зупинки автомобілю під керуванням ОСОБА_1 та відмову останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставності зупинки транспортного засобу, апеляційний суд зазначає наступне.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені ст. 35 ЗУ Про національну поліцію.

В той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

З огляду на наявні у працівників поліції повноваження, вони наділені правом зупиняти транспортні засоби, в тому числі, якщо є інформація (орієнтування) яке свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, про що зазначено у рапорті працівників поліції та підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, а тому така зупинка здійснюється виключно з метою перевірки інформації, без провадження адміністративної процедури, яка має наслідком складання постанови або протоколу. Таким чином, апеляційний суд не вбачає порушень з боку працівників поліції у даному випадку та вважає, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була здійснена у відповідності до ст. 35 ЗУ Про національну поліцію.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами захисника щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які були б підставою для проведення медичного огляду та порушення ст. 266 КУпАП в частині проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 зазначеної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з місця події видно, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у останнього було виявлено наступні ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна шкіряного покриву забарвлення обличчя, виражене тремтіння кінцівок пальців рук, що повністю узгоджується з вимогами Інструкції. При цьому, виключно працівник поліції мав об`єктивну можливість та передбачені законом повноваження, на власний розсуд, виказати підозру щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння з зазначенням конкретних його ознак, а останній об`єктивно міг спростувати таку підозру шляхом проходження такого огляду.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (Далі - Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння...), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ вказаної Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Таким чином, вищевказана Інструкція передбачає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно у закладі охорони здоров`я з відібранням біологічного середовища для лабораторного дослідження у виді слини, сечі або змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, крові (п. 10-13 Інструкції), у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння не ґрунтуються на вимогах закону.

Посилання захисника щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, оскільки, як видно з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З вказаного відеозапису видно, що працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти відповідний огляд, однак останній ухилявся від відповіді, вказував на необхідність проходження такого огляду працівником поліції та в решті відмовився сісти в патрульний автомобіль з метою доставки його до відповідного закладу охорони здоров`я, що працівником поліції правомірно було розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з чим, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР України.

При цьому, той факт що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння не спростовує правильності висновків суду першої інстанції про доведеність його провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у даному випадку ОСОБА_1 ставиться у провину саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, як окрема форма об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Касьяна Миколи Степановича задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Касьяна Миколи Степановича залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун