Справа№718/929/22
Провадження№3/718/468/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 року м.Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №183634 від 08.05.2022 року, ОСОБА_1 07.05.2022 року о 23:50 год. в с.Брусниця по вул..Буковинській, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер та проходження такого огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Колчанов Р.В., в судове засідання не зявився, однак скерував на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі та розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 ..

У клопотанні зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адімінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає.

Вказує, що працівниками поліції не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується відсутністю підпису в графі «з протоколом ознайомлений».

Вказує, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу наявний в матеріалах справи, який складався працівниками поліції на місці перевірки документів є неналежним та недопустимим доказом по даній справі і він не може бути взятий судом до уваги як доказ винуватості особи, оскільки зі слів ОСОБА_1 даного акту на місці перевірки документів ніхто не складав, останньому вручено не було.

Псилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, однак на його неодноразове повідомлення про це працівники поліції з незрозумілих причин не взяли до уваги.

Також посилається на те, що диск, який долучено до матеріалів справи, не містить файлів відеозапису, а отже переглянути відеозаписи вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не представилося можливим.

Враховуючи наведене, просив справу провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, клопотання адвоката Колчанова Р.В., суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав, що вбачається з клопотання поданого захисником, його провини у вчиненні правопорушення, які б свідчили про його винуватість, працівниками поліції не надано, а скеровані на адресу суду матеріали здобуті з порушенням норм, які передбачені ст. 266 КУпАП, в той час як протокол про адіміністратвне правопорушення серії ААБ №183634 від 07.05.2022 року, щодо ОСОБА_1 не може вважатися належним доказом в справі про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, згідно п. 1.10 ПДР України.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові N 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19 грудня 2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, за ч. 1. ст. 130 КУпАП підлягають доказуванню наступні обставини: керування водієм транспортним засобом; наявність чи відсутність у особи, яка керує транспортним засобом, стану сп`яніння чи відмова такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Недоведеність такої кваліфікуючої ознаки ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом виключає склад цього адміністративного правопорушення.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку працівниками поліції в процесі руху, або перебування ОСОБА_1 у салоні вказаного транспортного засобу.

Також, відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та інші документи, які б підтверджували належність автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Крім того, диск, який дадано до матеріалів справи, не представилося можливим переглянути та встановити факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки він не містить відеозаписів, а отже даний доказ не може братися до уваги судом при винесенні рішення по адміністративній справі відносно нього.

Таким чином, враховуючи вище зазначене, та досліджені судом докази, які долучено до матеріалів справи, судом не встановлено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а отже не встановлено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як особою, яка керує транспортним засобом.

Таким чином протокол серії ААБ №183634 від 08.05.2022 року та матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не відображають всіх обставин справи, та не відповідають вимогам ст. 130 КУпАП України, ст. 266 КУпАП України, Постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, спільному Наказу № 1452/735 МВС та МОЗ України від 09.11.2015 р. «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення.

В зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а у суду виникли сумніви щодо правдивості даних в ньому щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції Україниусі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним та допустимим доказом та не може бути підставою для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини саме ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Інші, належні докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова ВС № 463/1352/16-а від 08.07.2020).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шабельник проти України» зазначає, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на його користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст.247, ч.1 ст.130, ст.ст.251,256,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.