Справа № 306/16/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.05.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/110/21, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 28.01.2021.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059274 від 27.12.2020 та постанови судді від 28.01.2021 вбачається, що ОСОБА_1 26.12.2020 близько 20 год. 20 хв. в с.Поляна по вул.Головній Свалявського району, керуючи транспортним засобом марки «NISSAN» д/н НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції не зупинився, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.122-2 КУпАП.
Окрім того, ОСОБА_1 26.12.2020 близько 20 год. 20 хв. в с.Поляна по вул.Головній Свалявського району, керував транспортним засобом марки «NISSAN» д/н НОМЕР_1 та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху України, за, що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 26.12.2020 близько 20 год. 20 хв. в с.Поляна по вул.Головній Свалявського району, керуючи транспортним засобом марки «NISSAN» д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Шкода Октавія» державний номер НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень даних автомобілів, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 26.12.2020 близько 20 год. 20 хв. в с.Поляна по вул.Головній Свалявського району, керував транспортним засобом марки «NISSAN» д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, нечітка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді від 28.01.2021 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що постанова суду є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування фактичних обставин справи. Вказує на те, що звинувачення його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є безпідставним, оскільки огляд на предмет виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння взагалі не проводився, відповідний акт не складався, свідків правопорушення не було, до медичного закладу його ніхто не направляв, на місці зупинки транспортного засобу огляд також не проводився, документи, що посвідчують право керування транспортним засобом у нього не вилучалось. Розгляд справи всупереч вимог ст.268 КУпАП відбувся без його участі, та відсутності даних належного сповіщення про час і місце розгляду справи судом. Окрім того, судом, при накладенні адміністративного стягнення не враховано дані про його особу, формально враховано наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.
Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП.
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 26.12.2020 близько 20 год. 20 хв. в с. Поляна по вул.Головній Свалявського району, керуючи транспортним засобом марки «NISSAN» д/н НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції не зупинився, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, відповідно до якої адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції
безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №059274 від 27.12.2020; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.12.2020 та рапортами поліцейських ОСОБА_3 , Лендєла М.М., Свінціцького Р.А., з яких вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «NISSAN» д/н НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу не зупинився та продовжував рух, під час переслідувався патрульним автомобілем та спробою його блокування, допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода Октавіа» та продовжив рух до лісосмуги в с.Поляна, де втік з місця дорожньо-транспортної пригоди, залишивши автомобіль.
З огляду на обставини зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , встановлені під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, а саме, у невиконанні водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, доведена і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 в цій частині не оспорюється.
При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП.
Також, винуватість у вчиненні ОСОБА_1 , передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП адміністративних правопорушень, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №059238 від 27.12.2020 встановлено, що ОСОБА_1 26.12.2020 близько 20 год. 20 хв. в с.Поляна по вул.Головній Свалявського району, керував транспортним засобом марки «NISSAN» д/н НОМЕР_1 та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059273 від 27.12.2020, ОСОБА_1 26.12.2020 близько 20 год. 20 хв. в с.Поляна по вул.Головній Свалявського району, керуючи транспортним засобом марки «NISSAN» д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Шкода Октавія» державний номер НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень даних автомобілів, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ № 059238 від 27.12.2020 та серії ОБ № 059273 від 27.12.2020; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.12.2020, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 27.12.2020, рапортами поліцейських ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Свінціцького Р.А., з яких вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «NISSAN» д/н НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу не зупинився та продовжував рух, під час переслідувався патрульним автомобілем та спробою його блокування, допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода Октавіа» та продовжив рух до лісосмуги в с.Поляна, де втік з місця пригоди, залишивши автомобіль.
При оцінці зібраних у справі доказів враховується й те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при збиранні доказів та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.
Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи наведене вище вважає, що суддею місцевого суду дана вірна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 ще й у вчиненні, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП адміністративних правопорушень є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджується з вимогами закону.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 26.12.2020 близько 20 год. 20 хв. в с.Поляна по вул. Головній Свалявського району, керував транспортним засобом марки «NISSAN» д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, нечітка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Зокрема, вина ОСОБА_1 доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059272 від 27.12.2020, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; даними про свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 27.12.2020, які засвідчили своїми підписами факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, так і огляду у лікаря-нарколога в медичному закладі; поясненнями ОСОБА_1 від 27.12.2020 та рапортами поліцейських ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «NISSAN» д/н НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу не зупинився та продовжував рух, під час переслідувався патрульним автомобілем та спробою його блокування, допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода Октавіа» та продовжив рух до лісосмуги в с. Поляна, де втік з місця ДТП, залишивши автомобіль.
Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський - інспектор сектору превенції Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Ластівка Я.Є. був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та згідно вимог ст.256 КУпАП.
Не встановлено під час розгляду справи, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння, були підстави для його обмови, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності висновку суду першої інстанції про винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки з установлених апеляційним обставин вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і не використав надане йому право на проходження медичного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоров`я.
При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п.1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2009 №400/666, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 та відображені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 щодо не забезпечення працівниками поліції його огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного
засобу із застосуванням спеціального технічного пристрою, так і в медичному закладі, є не обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 сам відмовився у присутності двох свідків, від проходження будь-яких оглядів на виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння.
На переконання апеляційного суду, є безпідставним також і посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи направлення його на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки як уже зазначалось, він відмовився від проходження такого огляду. У відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, на підставі оформленого співробітниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, огляд водія проводится у закладі охорони здоров`я.
Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, відсутність такого направлення в матеріалах справи, не свідчить про недотримання співробітниками поліції вимог вказаної Інструкції.
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
Також, не можуть бути задоволені доводи ОСОБА_1 про відсутність свідків на місці події, оскільки свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дані про яких містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, засвідчено, що ОСОБА_1 відмовився на пропозицію поліцейського в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції.
До того ж вказані свідчення не є єдиними доказам та відповідають обставинам, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та узгоджуються з поясненнями працівників поліції. В той же час, необхідно зазначити про те, ОСОБА_1 не додано доказу, який би ставив підсумнів пояснення зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимог ст.268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , без його належного сповіщення про час і місце розгляду справи, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених місцевим судом обставин подій, які були предметом оцінки в суді першої інстанції.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2,122-4,124,ч.1ст.130 КУпАП, доведена повністю.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Адміністративне стягнення за ст.ст.122-2,122-4,124, ч.1 ст.130 КУпАП на ОСОБА_1 , всупереч доводів апеляційної скарги, накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, і у відповідності до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою передбачено лише одне безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, врахувавши при цьому, характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, відтак адміністративне стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
Також суддею дотримані вимоги ст.36 КУпАП при накладенні стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень.
За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 28.01.2021, щодо нього без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя