ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року смт. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Підволочиського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України,

за ч. 2 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Громадянин ОСОБА_1 , будучи притягненим до адміністративної відповідальності 18 травня 2022 року постановою Збаразького районного суду Тернопільської області за ч.1 ст. 130 КпАП України, повторно 17 вересня 2022 року о 22:30 год. у смт. Підволочиську по вул. Тернопільській здійснював керування т/з VOLKSWAGEN GOLF д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота. При огляді за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» на якому показало 1,67 % проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 КпАП України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 17.09. 2022 року в вечірній час знаходився разом із друзями у с. Шевченково Підволочиського району Тернопільської області, де розпивали алкогольні напитки. Близько 22:00 год. у кафе прибігла його знайома ОСОБА_2 з проханням завезти її неповнолітню дитину у лікарню, оскільки у нього були різкі болі у відділі живота. Враховуючи, що інших осіб із транспортним засобом та водіїв не було, а також неможливість дотелефонуватись до карети швидкої допомоги, з метою врятування життя дитини, на власний ризик, з метою врятування життя дитини, вирішив завезти дитину із матір`ю до лікарні та по дорозі був зупинений працівниками поліції, де пояснював причину, однак ними було складено протокол. Враховуючи те, що діяв у стані крайньої необхідності, просить провадження закрити.

Проаналізувавши у повній сукупності із наданими доказами суд встановив наступні факти :

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004122 від 17.09.2022 року 17 вересня 2022 року 22:30 год. у смт. Підволочиську по вул.. Тернопільській водій ОСОБА_1 здійснював керування т/з VOLKSWAGEN GOLF д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота. При огляді за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» на якому показало 1,67 % проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 КпАП України.

Факт керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, логічно та об`єктивно підтверджується іншими наявними доказами, зокрема :

-рапортом інспектора СРПП ВП № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського району від 17.09.2022 року з якого вбачається, що 17.09.2022 року під час патрулювання території Підволочиського району зупинений водій ОСОБА_1 , котрий здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Алкотест «Драгер 6810» показав 1,67 % проміле алкоголю;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17.09.2022 року, з якого вбачається, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1.67 % проміле;

-квитанцією тестування на алкоголь «Драгер 6810» 17.09.2022 результат якого показав 1.67 % проміле;

-постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5906455 від 17.09.2022 року з якої вбачається, що 17.09.2022 року об 22:30 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КпАП України;

-постановою від 18 травня 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинено повторно протягом року.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.18 КпАП України передбачено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини; 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо. Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена. Крайня необхідність через її правомірність та відсутність складу правопорушення виключає адміністративну, але не виключає цивільно-правову відповідальність.

Як убачається з пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , останній хоча і вживав алкогольні напитки, проте сів за кермо автомобіля на прохання ОСОБА_2 дитина котрої скаржилась на різку біль у паховій зоні з метою екстреної доставки їх до лікарні.

Так, будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду показала, що 17.09.2022 року у вечірній час, близько 21:00 год. її син ОСОБА_3 після фізичної праці скаржився на різку біль у області живота, не міг самостійно пересуватись, спостерігалось тремтіння тіла, з`явилась температура. Намагалась зателефонувати до лікарні, проте, у селі де проживає, не було зони покриття відповідного оператора, була знервована та почалась паніка від безвиході. Тоді побачила, що біля кафе, котре неподалік її місця проживання, знаходився один автомобіль. При спілкуванні із водієм, останній повідомив, що вживав алкогольні напитки, чекає племінника, котрий має сісти за кермо, проте вона пояснила причину, а саме те, що дитині дуже погано і скаржиться на різку біль, вблагала його відвезти їх до лікарні. По дорозі їх зупинили працівники поліції, вона та водій пояснювали причину їх руху, проте вони залишились без належного реагуванні. Прибувши у лікарню, враховуючи, що це був вихідний день, дитині провели огляд, встановили діагноз «пахова грижа», надали необхідну допомогу, а після вихідних дитина була госпіталізована і проведена операцію.

З дослідженого у судовому засіданні відео файлу відеозапису із нагрудних камер поліцейського вбачається, що після зупинки керованого ним транспортного засобу водій пояснював, що вживав алкогольні напитки, проте сів за кермо автомобіля з метою завезти дитину якій погано до лікарні з метою надання їх відповідної медичної допомоги.

Як убачається із журналу реєстрації амбулаторних хворих КНП «Підволочиська ЦЛ» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся у лікарню 17.09.2022 року об 23:10 год.

Досліджуючи у судовому засіданні витребувану медичну документацію стаціонарного хворого ОСОБА_4 вбачається, що останній ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Шевченково Тернопільського району був госпіталізований з діагнозом «Пахова грижа», призначено стаціонарне лікування та проведено хірургічне втручання. Знаходився на лікуванні по 30.09.2022 року.

Таким чином, судом встановлено та об`єктивно підтверджено письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що неповнолітній ОСОБА_4 на час переконання матері водія, що перебував в стані алкогольного сп`яніння завезти їх до медичного закладу, потребував медичного огляду та допомоги.

Також суд враховує той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не могли знати критичність ситуації та необхідність нагальної термінової медичної допомоги, чи вона потребує екстреного хірургічного втручання, чи ні, оскільки не являються фахівцями у галузі медицини,а також той факт, що небезпека не могла бути усунена іншим шляхом, позаяк зателефонувати на швидку допомогу не представилось можливим, інших водіїв чи знайомих із транспортним засобом не було і враховуючи пізню пору доби, симптоми та болі дитини, намагались допомогти та надати відповідну допомогу, а дії порушника були спрямовані на усунення небезпеки життю та здоров`ю, що загрожувало дитині.

Ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно вимог ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно з приписами ч.1 п. 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

За таких обставин, вважаю, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.ст.17, ч.1 ст.174,ч.1 п.4 ст. 247,283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КпАП України закрити у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови, а особи які не були присутні під час розгляду справи протягом цього ж строку з часу її отримання.

Суддя