Справа № 297/455/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/427/22, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22.03.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 745674 від 26.01.2022 та постанови судді від 22.03.2022 вбачається, що 26.01.2022 о 15 год ОСОБА_1 в м. Берегово, на ринку знаходився без документів, що посвідчують особу, чим порушив постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 22.03.2022 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Вважає, постанову незаконною та необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Заперечує факт вчинення правопорушення. Вказує, що у день події працівники полії дійсно підійшли до нього на ринку в м. Берегово, однак даний ринок розмішений у закритому павільйоні, не на вулиці. Просить врахувати, що він не володіє українською мовою, спілкувався з працівниками поліції на угорській, які в процесі розмови дали підписати йому якісь документи, змісту яких він не розумів. Також йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення та не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП. Матеріали справи не містять доказів того, що він 26.01.2022 дійсно знаходився на ринку без документів. Також ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, який ним пропущений з поважних причини, оскільки суд розглянув справу в його відсутності, жодного повідомлення про виклик до суду, не отримував, а копію оскаржуваної постанови йому надіслано судом тільки 04.04.2022, яку, відповідно, ним отримано 26.04.2022, що підтверджується інформацію про рух поштового відправлення.

-2-

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився, судову кореспонденцію отримував, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо дати отримання постанови судді від 22.03.2022, в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи ОСОБА_1 , щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності й необґрунтованості постанови судді, через невідповідність викладених у ній висновків фактичним обставинам справи, слід визнати обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

-3-

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав відповідної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП регламентовано адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2022 інспектором СРПП Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Югасом В. В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 745674 відносно ОСОБА_1 за порушення ним ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У фабулі протоколу зазначено, що 26.01.2022 о 15 год по вул. Розош Керм, міста Берегово, на ринку ОСОБА_1 знаходився без документів, що посвідчують особу, чим порушивпостанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вказуючи про порушення постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09. 12. 2020, працівник поліції не вказав в протоколі, які положення цієї постанови були порушені ОСОБА_1 .

Суддя першої інстанції не взяв до уваги вказані порушення, які допущені при складанні протоколу та не звернув увагу на те, що в ньому не конкретизовано, який саме з підпунктів та пунктів постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 ставиться ОСОБА_1 за провину.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вказаної події, відсутні їхні прізвища, крім того у справі відсутні докази, в тому числі фото- та відеоматеріали, пояснення свідків, які б підтверджували факт перебування на території ринку ОСОБА_1 без документів, які посвідчують особу.

-4-

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Апеляційний суд констатує, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено доказів, на підставі яких суд мав би можливість вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, зокрема не зазначено суті правопорушення та посилання на пункти та підпункти постанови Кабінету Міністрів України за № 1236 від 09.12.2020, якою передбачено об`єктивну сторону правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Суд не уповноважений за власною ініціативою збирати докази, на підтвердження обставин, викладених у протоколі.

Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» («Malofeyevav.Russia»), рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04 та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia»), заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.

З огляду на те, що у протоколі, всупереч вимог статті 256 КУпАП, не зазначено підпункти, пункти, розділи чи статті спеціальних нормативно-правових актів, які передбачають відповідальність за інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, складений протокол серії АПР 18 № 745674 не може бути визнаний належним доказом винуватості ОСОБА_1 .

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 та «Коробов проти України» від 21.10.2011, Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

-5-

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому всі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні тлумачитись і тлумачаться на його користь.

Вищенаведене свідчить про те, що при постановленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та у порушення вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, і як наслідок, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є незаконним, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що: відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи; відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; саме на відповідних посадових осіб Національної поліції України покладено обов`язок доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого правопорушення з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів.

Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП щодо перегляду апеляційним судом справи в межах апеляційної скарги та не обмеження доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

-6-

Постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 22.03.2022 щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: