Справа № 444/863/22
Провадження № 3/444/478/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й.,

з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - Федірко І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трушівці, Чигиринського району Черкаської області; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого: самозайнята особа, адвокат, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 26.10.1995 року Придніпровським РВ УМВС України у Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 586931 від 12.05.2022 року ОСОБА_1 12.05.2022 року о 21 год. 30 хв. в за адресою: АДРЕСА_1 вчинив конфлікт в ході якого погрожував позбавленням майна, житла своїй колишній дружині - гр. ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинив психологічний тиск. Також під час конфлікту вчинив штовханину. На переконання поліцейського, ОСОБА_1 такими своїми діями вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначив, що вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Зазначив, що його колишня дружина спотворює подію та зводить на нього наклеп. Просить суд долучити до матеріалів справи та в подальшому оглянути відеозапис з камер спостереження, які ним облаштовані у будинку. На його думку, відеозапис спростує все викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Додав, що зі сторони колишньої дружини - ОСОБА_2 систематично провокуються конфлікти, а тому він змушений був облаштувати будинок відеокамерами для спростування наклепів. Просить справу відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, та тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 586931 від 12.05.2022 року та додані до нього матеріали, зокрема, відеозаписи.

В першу чергу, суд взяв до уваги той факт, що відеозапис проведено без розривів у часі, тобто безперервно, з початку конфлікту та до часу закінчення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що в даному випадку, суд оцінює докази опосередковано, так як безпосередньо участі в події не приймає.

Із оглянутого судом відеозапису вбачається, що такий розпочато 12.05.2022 року о 22 год. 47 хв. у приміщенні кухні, де були присутні колишня дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та його старша дочка Ізабелла (із слів ОСОБА_1 ). ОСОБА_3 сердиться з приводу того, що їхня спільна з ОСОБА_1 молодша дочка ОСОБА_4 відлучилась з будинку без нагляду, не попередивши її чи її старшу дочку (свою сестру). Для вияснення усіх обставин, зобовязує старшу дочку ОСОБА_5 привести у будь-який спосіб ОСОБА_4 для дачі відповідних пояснень. В подальшому, після кількох спроб старшої дочки привести сестру, закінчується тим, що мати сама її приводить на кухню. Розмова на кухні між матірю - ОСОБА_3 та двома її дочками супроводжується плачем обох дітей. В цей час батько - ОСОБА_1 , перебуваючи в іншому приміщенні будинку лише підтвердив, що дочка ОСОБА_4 питала в нього дозволу вийти погуляти та жодного конфлікту не створював. Лише після того, як ОСОБА_3 схопившись із-за столу вибігла із кухні в інше приміщення, а діти побігли за нею з проханням "мама не треба!" на відезаписі можна було побачити ОСОБА_1 , який загородив її прохід до чогось, чи когось. В цей момент ОСОБА_3 його штовхнула, що супроводилося тим, що гр. ОСОБА_1 натиском свого тіла відтиснув її в коридор, поза зоною видимості камери.

Представник ОСОБА_2 - Федірко І.І. просила звернути суд увагу на цей момент, оскільки саме в цей час ОСОБА_1 (поза зоною досяжності відеонагляду) міг скористатись цим, знаючи, що відеозапис у цьому місці не ведеться, та застосувати щодо її довірительки фізичне насильство.

Однак, продовжуючи оглядати відеозапис, встановлено, що в цьому коридорі ОСОБА_1 разом з колишньою дружиною пробув до 6 сек. (з 22.57 год. до 23.03 год.), діти були біля них, жодних криків про бійку, погрози чи застосування насильства зі сторони учасників не було, а навпаки гр. ОСОБА_2 спокійно зайшла в приміщення кухні.

Тому суд не бере до уваги пояснення представника ОСОБА_2 - Федірко І.І., оскільки такі не підтвержені жодними фактами.

Окрім цього, з письмових пояснень гр. ОСОБА_2 (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_1 ображав її, виганяв з дому, штовхав. Тілесних ушкоджень у неї немає.

Тобто, ані в письмових поясненнях гр. ОСОБА_2 , ані у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що ОСОБА_1 застосував до колишньої дружини фізичну силу.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення ним зазначено, що "конфлікт визнає, але що щось забороняв або виганяв не визнаю. Оборонявся."

При огляді відеозапису, не було встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчинив конфлікт в ході якого погрожував позбавленням майна, житла своїй колишній дружині - гр. ОСОБА_2 та під час конфлікту вчинив штовханину.

Враховуючи те, що конфлікт між сторонами зафіксований на відеозаписі, суд приходить до висновку, що саме відеозапис повинен братися до уваги як доказ підтвердження такого.

Суд критично ставиться до пояснень представника ОСОБА_2 - Федірко І.І., оскільки такі не підтверджені жодними доказами, а навпаки спростовані наданим для огляду відеозаписом, що детально оглянутий та проаналізований судом.

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, матеріали справи не містять.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути покладений в основу доведеності вини особи.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Враховуючи положенням норм статей 9, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так як всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь, приходжу до висновку, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, відсутні належні та допустимі докази вини останнього.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Зеліско Р. Й.