Справа№938/503/22
Провадження № 3/938/269/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Красник, Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

потерпілої особи: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №437103 від 21.10.2022 ОСОБА_1 , 18.10.2022 приблизно о 20год. 00хв. за місцем свого проживання в с.Красник Верховинського району Івано-Франківської області вчинив домашнє економічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: умисно позбавив її можливості перебувати в житловому будинку, в якому вона проживає, чим порушив вимоги ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Адміністративний матеріал надійшов до суду 27.10.2022.

В судове засідання 27.10.2022 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , а також потерпіла особа - ОСОБА_2 .

Будучи допитаним у судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що проживає в АДРЕСА_1 . На земельній ділянці де він проживає розташовані 2 окремих житлових будинки. Земельна ділянка, на якій розташовані будинки, а також один житловий будинок належить колишній дружині, точніше, належав її батькам, а вже інший будинок, який вони називають кухнею, вони побудували разом, під час спільного проживання. Колишня дружина, разом з дітьми проживає окремо. В період, протягом якого він перебував за кордоном з 06.02.2022 по 15.10.2022 дружина з дітьми проживала в житловому будинку, де до свого від`їзду проживав він. 18.10.2022 він повернувся додому. У будинку була колишня дружина ОСОБА_3 та їхня спільна дочка - ОСОБА_4 . Після того, як він прийшов ОСОБА_3 кудись пішла, а він залишився в будиинку з дочкою, яка робила домашнє завдання та щось читала в телефоні. Через деякий час, колишня дружина повернулася і сказала йому, що він там жити не буде. Після чого на територію господарства заїхав бус, за кермом якого був ОСОБА_5 , з яким, як йому відомо ОСОБА_3 перебуває у стосунках. На вулиці між ним та ОСОБА_6 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_5 намагався його вдарити. Після чого він сказав колишній дружині, що тепер вони там жити не будуть, оскільки вважав, що ОСОБА_5 , має намір також залишитися ночувати у житловому будинку, де окрім колишньої дружини, перебувала їхня спільна неповнолітня дочка. Колишня дружина взяла дитину за руку і сказала: "ОСОБА_4 пішли, бо тато виганяє нас з дому". Після чого викликала поліцію. Коли приїхали працівники поліції він був на вулиці, пив каву. Зазначив, що жодних дій щодо умисного позбавлення колишньої дружини та дочки перебувати у житловому будинку він не вчиняв. Також вказав, що не заперечує проти того щоб він пішов проживати у інший житловий будинок.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , пояснила, що після розірвання шлюбу, продовжують проживати з колишнім чоловіком ОСОБА_1 за однією адресою в с. Красник Верховинського району Івано-Франківської області. Зазначила, що ОСОБА_1 тривалий час, а саме протягом 9 місяців був на роботі за кордоном. Як їй відомо повернувся 15.10.2022. Вона хотіла ще того дня поговорити з ним і вирішити питання, щодо подальшого проживання. Однак їй не вдалося це зробити. В день, коли відбувся конфлікт, 18.10.2022 вона повернулася з роботи та разом з дочкою була дома, в житловому будинку в АДРЕСА_1 . Приблизно о 20год додому прийшов колишній чоловік ОСОБА_7 . Вона знову розпочала з ним розмову про те, як далі жити. Однак ОСОБА_7 сказав, що ділити майно не збирається. Зазначила, що на подвір`ї є також ще інший житловий будинок, який належав її батькам, там живе старший син коли приїжджав з навчання. Однак даний будинок не опалюється належним чином, в одній кімнаті вони вмикали електричний камін, а також в будинку відсутні умови - вода, ванна кімната, санвузол. В будинку, з приводу якого виник спір такі умови є. Розуміючи, що ОСОБА_7 залишиться в будинку, вона пішла до старого будинку, щоб вувімкнути там камін. В цей час до неї приїхав її співмешканець ОСОБА_8 . Вона трохи посиділа з ним у машині, а потім повернулася до будинку. Коли повернулася, то побачила, що ОСОБА_7 був одягнений у верхній одяг та збирався кудись іти. Її співмешканець, який ще був на вулиці хотів з ним поговорити, стосовно того, щоб вона залишилась в будинку. Після чого ОСОБА_7 сказав, тепер ти в кухні спати не будеш. Вважає, що ОСОБА_7 вирішив, що співмешканець також хоче залишитись в будинку, тому так і сказав. Тоді вона викликала поліцію, оскільки рік назад, була подібна ситуація, коли колишній чоловік вигнав її з дочкою з житлового будинку посеред ночі, а тому вона подумала, що таке повториться знову. Вона сказала дочці, щоб та брала необхідні речі, бо вони ідуть до старого будинку. Також у судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_9 ображав її нецензурною лайкою.

Враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який заперечив, що виганяв колишню дружину з дитиною з будинку, пояснення потерпілої особи, суд з метою з`ясування всіх обставин справи, оголосив перерву в судовому засіданні до 11.11.2022 та здійснив виклик в дане судове засідання ОСОБА_10 , в якості свідка даної події.

Судом було допитано свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що проживає в с Красник Верховинського району Івано-Франківської області. Як ОСОБА_11 так і ОСОБА_12 є йому знайомими. По даному факту пояснив, що ввечері, точного часу та дати не пам`ятає, до нього зателефонувала ОСОБА_3 , і повідомиа, що ОСОБА_7 виганяє її з будинку. Оскільки, він зустрічається з ОСОБА_3 , та земельна ділянка, на якій знаходиться будинок належить їй, то вирішив, що має право заступитися за неї. Коли він приїхав, то між ним і ОСОБА_7 виник конфлікт, після чого ОСОБА_3 викликала поліцію. Зазначив, що коли приїхав, то на подвір`ї були ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , а також їхня дитина, але вона одразу пішла до будинку (старого). Сварки між ОСОБА_3 і ОСОБА_7 він не чув. Коли приїхали працівники поліції, то ОСОБА_7 кудись пішов. Також свідок зазначив, що особисто він не чув щоб ОСОБА_13 виганяв ОСОБА_2 з будинку.

В матеріалах справи наявні:

- протокол про адміністративне правопорушення ВАВ №437103 від 21.10.2022 згідно якого ОСОБА_1 , 18.10.2022 приблизно о 20год. 00хв. за місцем свого проживання в с.Красник Верховинського району Івано-Франківської області вчинив домашнє економічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: умисно позбавив її можливості перебувати в житловому будинку, в якому вона проживає, чим порушив вимоги ч.1 ст.173-2 КпАП України.;

- рапорт старшого інспектора чергового ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_19, відповідно до якого 18.10.2022 о 22год 56хв. надійшло повідомлення по телефону до ІНФОРМАЦІЯ_4 від ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 (тел. НОМЕР_1 ) про те, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 вчинив конфлікт, словесно ображає заявницю та вигнав її та малолітню дитину на вулицю.

- заява ОСОБА_2 , адресована начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4, в якій вона просить притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 18.10.2022 близько 20год 00хв. почав виганяти її з їхнього спільного житлового будинку з малолітньою дитиною, ображав її нецензурними словами, своїми діями змусив піти з будинку, що завдало їй психологічного болю.

-письмові пояснення ОСОБА_2 від 18.10.2022, в яких вона зазначає про те, що проживає по АДРЕСА_1 . З колишнім чоловіком не проживає протягом 3 років, 1,5, з яких офіційно розлучена. У них з колишнім чоловіком виникали суперечки стосовно спільно нажитого майна, з приводу яких вона зверталася до поліції, де з ним проводились бесіди. Протягом 9 місяців ОСОБА_1 перебував у Польщі на роботі, та вони не спілкувалися. Після приїзду конфлікти відновилися. 18.10.2022 о 20год ОСОБА_1 прийшов додому та протягом 2 годин ображав її та дав зрозуміти, що їй з неповнолітньою дитиною наобхідно покинути житловий будинок. Внаслідок чого вона змушена була піти в неотеплений будинок. Пізніше, під час суперечки колишнього чоловіка з її другом, ОСОБА_11 вкотре повідомив, що вона не має права заходити в будинок.

-письмові пояснення неповнолітньої ОСОБА_14 від 19.10.2022, в яких вона зазначила, що 18.10.2022 між її батьками ОСОБА_15 та ОСОБА_12 зав`язалася сварка, в ході якої батько кричав на маму та ображав різними образливими словами. Після чого сказав щоб вони з мамою ішли з дому куди хочуть. Після чого мама пішла в інший будинок, увімкнула електричний камін, вони взяли всі необхідні речі і пішли до того будинку. Через деякий час вона почула, що приїхали працівники поліції, які спілкувалися з батьками.

-письмові пояснення ОСОБА_10 , в яких він зазначив, що 18.10.2022 приблизно о 22 год до нього зателефонувала знайому ОСОБА_2 та повідомила, що її колишній чоловік, з яким вони проживають за однією адресою вчинив з нею конфлікт та намагається вигнати з будинку. Попросила аби він допоміг їй, після чого він сів у автомобіль і поїхав до місця проживання ОСОБА_2 . По приїзді, на вулиці біля будинку він побачив ОСОБА_1 та ОСОБА_16 , він вийшов та хотів поговорити з ОСОБА_7 , однак той почав висувати претензії, щодо того, яке він має відношення до них, розмова була на підвищених тонах, і не більше. Коли ОСОБА_3 повідомила, що викликала поліцію, ОСОБА_7 припинив розмову і пішов до будинку. Через деякий час приїхали працівники поліції, і після розмови з ними ОСОБА_1 покинув господарство.

Дослідивши матеріали та всі обставини справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої особи, свідка вважаю, що провадження по даній справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №437103 від 21.10.2022 ОСОБА_1 , 18.10.2022 приблизно о 20год. 00хв. за місцем свого проживання в с.Красник Верховинського району Івано-Франківської області вчинив домашнє економічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: умисно позбавив її можливості перебувати в житловому будинку, в якому вона проживає, чим порушив вимоги ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

В свою чергу розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи, особа яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні заперечив, той факт, що він вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії щодо позбавлення її житла. Зазначив, що між ними відбулася розмова щодо спільного проживання в одному будинку, однак він її з будинку не виганяв. Коли приїхав співжитель колишньої дружини ОСОБА_5 , то він дійсно сказав, що тепер вона спати в кухні не буде, оскільки вважав, що ОСОБА_5 має намір також залишитися в житловому будинку на ніч. Його бентежило те, що в будинку лише одна спальня, а там знаходилась неповнолітня дитина. Однак жодних активних дій з його боку щодо позбавлення колишньої дружини житла, не було.

Не довела протилежного, в судовому засіданні і сама потерпіла від вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , яка у своїх поясненнях зазначила, що 18.10.2022 мав місце конфлікт між нею та її колишнім чоловіком. Вона мала намір вирішити питання щодо подальшого проживання та поділу майна. Зазначила, що ОСОБА_11 висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та дав зрозуміти, що їм з дитиною треба іти з будинку.

З письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_14 вбачається, що між її батьками відбулася сварка.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що у телефонній розмові ОСОБА_2 йому повідомила, що ОСОБА_17 вчинив конфлікт та намагається вигнати її з будинку. Однак сварки між ними він не чув, а також не чув щоб ОСОБА_7 виганяв ОСОБА_3 з будинку.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_18 , домашнє насильство, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , не чинив жодних умисних дій у здійсненні ОСОБА_2 перешкод до доступу до житлового будинку.

При цьому суд звертає увагу на те, що у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення не вказано, що потерпілій ОСОБА_2 заподіяно шкоду, що не узгоджуються із диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його колишньою дружиною мав місце конфлікт, з приводу користування майном- житловим будинком, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Зі змісту зазначених пояснень фактично вбачається наявність саме конфлікту, пов`язаного з користуванням житловою площею, тобто між сторонами виникли спірні цивільно-правові відносини з приводу користування житловим будинком. Тому, з урахуванням вищезазначеного є підстави вважати, що такі дії ОСОБА_1 не були вчинені з метою здійснення економічного насильства щодо ОСОБА_2 .

Отже, при розгляді справи не встановлено обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, - завдання або можливості завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Тож, у даному випадку, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, позаяк, у останнього був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої, у той час, як у цій ситуації мав місце саме конфлікт.

У відповідніості до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшов висновку, що суду не надано достатніх, допустимих та належних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст. 247,251, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 15.11.2021.

Суддя Джус Р.В.