Справа № 401/3693/21
Провадження № 3/401/23/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., в залі суду м. Світловодська, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера ТОВ фірми «Комплект», РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000044 від 01 листопада 2021 року, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Кіровоградській області Куліш Іриною Михайлівною під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ фірма «Комплект» встановлено порушення ОСОБА_1 , головним бухгалтером ТОВ фірма «Комплект» порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку в частині внесення недостовірних даних в декларацію з ПДВ за липень 2021 року, яка підписана посадовою особою ТОВ фірма «Комплект» ОСОБА_1 , в результаті чого завищено суму ПДВ, яка підлягала бюджетному відшкодуванню за липень 2021 року в сумі 285804 грн. та завищено від`ємне значення за липень 2021 року на суму 22967 грн., згідно акту № 3555/11-28-07-03/22219911 від 18.10.2021 року, чим порушено п. 44.1 ст. 44, п.п.198.1 ст. 198, п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП.(а.с.1)

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Направила до суду письмове заперечення, згідно якого просить закрити адміністративне провадження на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання вказала, що податковий облік ТОВ фірма «Комплект» ведеться у відповідності з вимогами чинного законодавства, тому будь-якої її вини у вчиненні інкримінованого правопорушення не вбачає. Зазначає, що доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується. Висновки, викладені в акті перевірки від 18 жовтня 2021 року, доданому до протоколу, щодо встановлення порушень платником податків не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів ревізорів та їх особистої думки. Зазначений акт та відповідні податкові повідомлення рішення, винесені на підставі цього акту на адресу ТОВ фірма «Комплект», позов про визнання яких протиправними та їх скасування подано до Кіровоградського окружного адміністративного суду, відображають лише позицію однієї зі сторін спору та не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини в формі умислу або необережності, і відповідно бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності. (а.с. 28-31)

Дослідивши письмові матеріли справи, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст.163-1 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом встановлено, що відділом перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Кіровоградській області за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ фірма «Комплект» складено акт від 18.10.2021 року № 3555/11-28-07-03/22219911, яким виявлено порушення п. 44.1 ст. 44, п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1-2 п. 198.3 ст. 198 і абз. 3 п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 та п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за липень 2021 року в розмірі 22967 грн., та завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за липень 2021 року в розмірі 285804,0 грн., що призвело до порушення керівником та іншими посадовими особами підприємств (головним бухгалтером), установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачена ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року.

За вказані порушення Головне Управління ДПС у Кіровоградській області винесло на адресу ТОВ фірма «Комплект» відповідні повідомлення-рішення.

Згідно роз`яснення Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 року по справі №815/1071/16, висновки, викладені в акті перевірки або звірки щодо встановлених порушень платником податків не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки. Думка, висловлена посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, повинна оцінюватися судами із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обґрунтовуються контролюючим органом серед іншого висновками акту перевірки платника платків або актами перевірки його контрагентів. Відповідно, судове рішення щодо правомірності сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом платнику податків, не може мотивуватися виключно даними акту перевірки цього платника податків або його контрагентів, або даними звірок, якщо ці дані обґрунтовано заперечуються платником податків та при цьому не підтверджені іншими доказами, зібраними у справі. Виходячи з наведеного, до остаточного вирішення спору в порядку адміністративного судочинства між податковим органом і платником податку, складені працівниками податкового органу акт та відповідні податкові повідомлення-рішення відображають лише позицію однієї з сторін спору, а тому не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини в формі умислу або необережності, і відповідно бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

ТОВ фірма «Комплект» оскаржуюються відповідні рішення контролюючого органу, розгляд справи № 340/11084/21 Кіровоградським окружним адміністративним судом про визнання податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування триває, тому суд дійшов висновку, що вказані повідомлення-рішення є неузгодженими і до остаточного вирішення цього спору факт допущення порушень не є встановленим, а тому відповідні твердження податкового органу відображають лише позицію однієї зі сторін спору і не можуть бути висновком про наявність в діях посадової особи платника податку вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку у формі умислу чи необережності, і відповідно, бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, до справи не додано.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , викладені в запереченнях щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З огляду на викладене, враховуючи, що відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, слід констатувати відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 163-1, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера ТОВ фірми «Комплект», за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л. Волошина