Справа № 456/1344/22
Провадження № 3/456/854/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

23 травня 2022 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце служби і посада: стрілець четвертої роти військової частини НОМЕР_1 ,

за частиною 2 ст. 172-10 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 06.04.2022 о 10 год 30 хв., проходячи військову службу в умовах особливого періоду, під час дії воєнного стану, перебуваючи на військовій службі, відкрито відмовився виконувати будь які розпорядження, накази та законні вимоги ст.л-та ОСОБА_2 та вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2022 року №20 (по стройовій частині), чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 172-10 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 ст 172-10 КУпАП визнав повністю, суду пояснив, що полковник ОСОБА_3 призначив командиром Греська, який приїхав зі Львова у відрядження. Він не виконує його накази, оскільки вважає його некомпетентим, а його рішення протизаконними. Немає жодного рапорта, що він не виконував накази. Його зневажають та пять разів відправляди до психолога. Командир тиснув на нього коли той був на лікарняному. Діагноз з ВЛК не підтвердився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 2 ст. 172-20 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення діяння передбачене частиною першою цієї статті (відмова від виконання законних вимог командира (начальника)), вчинене особою, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/20211 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України було постановлено затвердити Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» Верховною Радою України було постановлено затвердити вказаний Указ Президента України №133/2022 від 14.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.202022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом № 2105-IX від 3 березня 2022 року, яким оголошено та проведено загальну мобілізацію, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України.

Згідно абзацу 2 статті 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено, що старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших із військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання. Молодші за званням військовослужбовці повинні беззастережно виконувати зазначені вимоги старших за військовим званням військовослужбовців.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 172-10 КУпАП, доведена:

протоколом про військове адміністративне правопорушення серії А7077 №8 від 09.05.2022, в якому встановлено, що солдат ОСОБА_1 06.04.2022 о 10 год. 30 хв. проходячи військову службу в умовах особливого періоду, під час дії воєнного стану, перебуваючи на військовій службі, відкрито відмовлявся виконувати будь які розпорядження, накази та законні вимоги ст.л-та ОСОБА_2 та вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2022 року №20 (по стройовій частині) (а.с.2-5);

наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2022 №20, тимчасове виконання обов`язків командира 4 стрілецької роти покладено на молодшого лейтенанта ОСОБА_2 , командира 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти (а.с.7);

поясненнями ОСОБА_1 від 06.04.2022, відповідно до яких він в присутності заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковника Іваницького сказав командиру військової частини НОМЕР_1 підполковнику Кушику про свою незгоду з його рішенням про тимчасове призначення ОСОБА_2 командиром четвертої роти. Також, солдат ОСОБА_1 зазначає, що відмовляється виконувати будь які розпорядження, накази та законні вимоги Греська НП., тому що не згідний з ними (а.с.8-10);

поясненями ОСОБА_2 від 06.04.2022,м відповідно до яких солдат 4 роти ОСОБА_1 відмовився виконувати його розпорядження та заявив, що не бажає служити під його командуванням (а.с.11-12);

поясненнями ОСОБА_4 від 06.04.2022, відповідно до яких солдат ОСОБА_1 відкрито відмовився виконувати наказ свого командира роти ОСОБА_2 , та заявив, що не згідний з призначенням його на посаду та не бажає виконувати його накази і розпорядження (а.с.14-15).

Відповідно до службової характеристики від 06.04.2022 за час виконання службових обов`язків солдат ОСОБА_1 зарекомендував себе, як конфліктний військовослужбовець, неспроможний якісно та вчасно виконувати накази безпосередніх командирів. Статути Збройних Сил України, нормативно-правові документи, згідно займаної посади, знає недосконало, вивчати їх бажання не виявляє. Немає достатньо високої професійної підготовки. Не користується авторитетом серед колег та підлеглих. Конфліктує із співслужбовцями. Більшість часу замкнутий у собі. Систематично ігнорує накази командирів. Під час виконання своїх службових обов`язків виявляв деструктивну поведінку, яка, можливо, пов`язана із отриманим під час служби стресом. Від спілкування із офіцером-психологом відмовляється. На критику не реагує. Постійно конфліктує з товаришами по службі.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності викладеної у ньому інформації, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 законних вимог командира проходячи військову службу в умовах особливого періоду, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 172-10 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; особу правопорушника, який негативно характеризується за місцем проходження служби; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 2 ст. 172-10 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 ст. 172-10 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 172-10 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський