Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7040/22 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю секретаря Кошиль О.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Логінова Р.М., апеляційну скаргу захисника Логінова Р.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 02 вересня2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого,,-

встановила:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно постанови суду, 15.07.2022 о 12-15 год. у м. Житомирі по 2-ому пров. Чехова, 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у відповідному медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що що жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відсутні, а протокол працівники поліції склали тільки посилаючись на пояснення свідка ОСОБА_2 , та в свою чергу покази свідка лише підтверджують пояснення ОСОБА_1 , що останній не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, і ці покази є нічим іншим як помстою за конфлікт, який стався між ними попередньо при в`їзді ОСОБА_1 до двору.

Вказує також, що твердження працівника поліції про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які ним вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та в направленні на медичний огляд, а саме: тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, не відповідають дійсності, іх наявність не підтверджується при перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, долученого дод протоколу файлу. З відеозапису видно, як ОСОБА_1 чітко та внятно відповідає на запитання, також не має жодних порушень координації рухів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Логінов Р.М. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, зазначених в ній. Додатково ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно керував в той день автомобілем, при заїзді у двір виникла конфліктна ситуація з ОСОБА_2 , який пред`явив претензії щодо перегородження його автомобілем пішоходної доріжки, що не відповідало дійсності. Пісял цього він поставив автомобіль на стоянку біля свого будинку, заглушив його та разом з ОСОБА_3 , який також їхав з ним, випили по пляшці джин-тоніку. Через деякий час під`їхали працівники поліції та стали вимагати пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_4 поскаржився на керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. При цьому після вживання слабоалкогольних напоїв він автомобілем не керував, пояснення ОСОБА_4 , що він начебто бачив його автомобіль біля магазину, нічим не підтверджуються та є неправдивими, викликаними неприязними відносинами.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 надав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_1 .Свідок зазначив, що є колегою ОСОБА_1 15.07.2022 року він разом з ОСОБА_1 їхали в автомобілі, заїжджали у двір до ОСОБА_1 .. Якась людина перешкодила в`їзду у двір. Він ( ОСОБА_5 ) вийшов та відсторонив його, притримав, поки ОСОБА_1 проїхав. ОСОБА_1 пояснив, що існує конфліктна ситуація з цією людиною. Потім вони поставили на стоянці автомобіль, закрили машину та пили джин-тонік біля машини. Прийшов той хлопець з погрозами. Він ( ОСОБА_6 ) допив пляшку та пішов додому, а ОСОБА_1 потім розповідав, що приїхала поліція разом з тим чоловіком та вимагала проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_1 до залишення автомобіля на стоянці алкогольних напоїв не вживав. Ніяких ознак алкогольного сп`яніння до вживання джин-тоніка у ОСОБА_1 не було, до магазину на автомобілі вони не тпід`їзжали.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 його захисника Логінова Р.М. та свідка ОСОБА_3 , дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з бодікамери поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм та положень ст.ст.7, 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так з постанови суду слідує, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №087343 від 15.07.2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Однак погодитися з такими висновками суду апеляційний суд не може з огляду на наступне.

Так в протоколі від 15.07. 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та направленні його на медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 підтвердив, що в час та місці, вказані у протоколі, ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому перешкоджав руху пішоходам своїм транспортним засобом, на зауваження відповів нецензурною лайкою.

На відеозаписі з нагрудної камери патрульного зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином факт керування автомобілем ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння працівником поліції доводиться лише письмовими поясненнями ОСОБА_7 , які об`єктивно не підтверджуються іншими долученими до протоколу доказами.

Крім того слід також зазначити, що ОСОБА_4 крім пояснень, зазначених вище, також вказував на те, що ОСОБА_1 , після вживання алкогольних напоїв для з`ясування відносин під`їзжав на автомобілі до магазину, в який він ( ОСОБА_8 ) пішов після конфлікту біля будинку.

Разом тим переглядом відеозапису вказаної свідком обставини не встановлено. Даних про керування ОСОБА_1 автомобілем, проїзду його до магазину інші докази по справі не містять, а навпаки спростовуються також показами свідка ОСОБА_3 .

Крім того пояснення ОСОБА_9 також не спростовують доводи ОСОБА_1 про вживання алкогольних напоїв після паркування та повної зупинки автомобіля.

Доказів будь-якого переміщення автомобіля на підтвердження пояснень Оніщука матеріали справи не містять та відеозаписом об`єктивно не підтверджується.

Таким чином в матеріалах справи відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому висновок суду про доведеність його у вчиненні даного адміністративного правопорушення є помилковими.

До протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції, які його складали не надано жодного переконливого доказу керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому письмових пояснень ОСОБА_9 , з яким у ОСОБА_1 був конфлікт, і який зацікавлений в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, явно недостатньо для визнання його винним у вчиненні даного правопорушення з огляду на наведені вище обставини, оскільки не доведено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем.після вживання ним алкогольних напоїв. Крім того слід також зазначити, що свідок ОСОБА_2 , зазначаючи в своїх поясненнях про керування ОСОБА_1 автомобілем, не вказував на кокретні ознаки алкогольного сп`яніння, та не уповноважений на встановлення таких ознак.

Як вже зазначалося вище вказані докази, на думку апеляційного суду не доводять самої події такого правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Отже матеріали справи не містять достатніх доказів такого керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, встановленими працівниками поліції. Натомість ОСОБА_1 із самого початку притримувався версії про те, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а вжив алкоголь з другом після паркування автомобіля на стоянці біля свого будинку.

Надані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення докази не спростовують поза розумним сумнівом пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував вказаним автомобілем та не вчиняв вказаного правопорушення

Доведеність обставин правопорушення, в тому числі і факту керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогльного сп`яніння, викликає обгрунтовані сумніви, що повинно бути враховано на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, версію особи, що притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не перевірив, належної оцінки доказам в справі на надав, своїх мотивів в постанові не навів, обмежившись лише констатацією наявності відповідних доказів та зазначенням нрмативних актів, якими він вважав за необхідне керуватися, та прийшов до передчасного висновку про доведеність обставин правопорушення та винуватості ОСОБА_1 зібраними працівниками поліції у відповідності до положень ч.2 ст. 251 КУпАП доказами.

При цьому слід зазначити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повинна доводи свою невинуватість, а навпаки її вину у вчиненні правопорушення повинен довести орган, який виявляє правопорушення та складає відносно неї протокол, як то передбачено ч.2 ст.251 КУпАП, і суд, розглядаючи матеріали адміністративної справи на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, повинен прийти до висновку про винність особи поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене в даному випадку надані до протоколу докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за обставин, зазначених в протоколі, а тому усі сумніви повинні бути віднесені на його користь у відповідності до положень ст.7 КупАП та ст. 62 Конституції України. Постанова суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

За таких обставин доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника Логінова Р.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 02 вересня 2022 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: