Справа№938/558/22
Провадження № 3/938/300/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого, за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері, при таких обставинах.

13.11.2022 приблизно о 17год 30хв. за місцем свого проживання в присілку Пушкар смт Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 умисні дії психологічного та економічого характеру, що виразилися в умисному висловлюванні в її сторону нецензурними та образливими словами, а також виганяв її з житлового будинку, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В судове засідання 21.11.2022 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечив проти розгляду справи без участі потерпілої.

В судовому засіданні, при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав в повному обсязі. Пояснив, що проживає за адресою, зазначеною у протоколі, разом зі своєю мамою ОСОБА_1 , а також сестрою та її дитиною. 13.11.2022, з війни у відпустку приїхав його рідний брат ОСОБА_3 , який живе окремо зі своєю сім`єю. Перебуваючи у будинку брата ОСОБА_4 , він разом із братом розпивав спиртні напої, тому перебував у стані алкогольного спяніння. Коли під вечір повернувся додому, то мама зробила йому зауваження, щодо того, що він забагато випив спиртного. Це його розлютило і він почав кричати на маму, ображати її нецензурними словами, а також виганяв її із будинку де ворни проживають. Тому мама викликала поліцію. На наступний день, він вибачився перед мамою, сказав, що це сталося через те, що він був п`яний. У вчиненому щиро розкаявся, зобов`язався в майбутньому не вчиняти аналогічних дій.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та та економічого характеру, що виразилися в умисному висловлюванні в її сторону нецензурними та образливими словами, а також в тому, що він виганяв її зжитлового будинку, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягається до адімінстративної відповідальності, свідчить про наявність в його діях складу даного правопорушення - вчинення домашнього насильства у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №437124від 16.11.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 13.11.2022 приблизно о 17год 30хв. за місцем свого проживання в присілку пушкар смт Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 умисні дії психологічного та економічого характеру, що виразилися в умисному висловлюванні в її сторону нецензурними та образливими словами, а також виганяв її зжитлового будинку, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої;

- заявою ОСОБА_1 від 23.11.2022, адресованою начальнику Верховинського РВП, якою вона просить прийняти міри до її сина ОСОБА_1 , який систематично вживає спиртні напої та вичняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, обзиває нецензурними словами та виганяє з дому.

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 від 13.11.2022, в яких йдеться про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, про те, що 13.11.2022 приблизно о 18год її син ОСОБА_1 , розпивав спиртні напої із братом ОСОБА_5 та не впустив її до житлового будинку, в якому вона проживає. Зокрема почав виганяти та ображати нецензурними словами. Внаслідок чого вона була змушена звернутися до органів поліції.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.10.2022, в яких він підтвердив обставини вчинення правопорушення, зазначені в протоколі та поясненнях потерпілої особи. Зокрема, в поясненнях зазначає про те, що дійсно 13.11.2022 був у гостях у свого брата ОСОБА_4 , який приїхав із зони проведення бойових дій, вони розмовляли та вживали спиртні напої. Приблизно о 17.30год він повернувся додому, де між ним та матір`ю виник конфлікт, в ході якого він ображав її ненцензурними словами.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень 00 копійок (сто сімдесят гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Роман ДЖУС