ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1695/21

10 листопада 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гандзюк І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244706 від 12.11.2021, вбачається, що 12.11.2021 о 18 год. 40 хв.. в м. Надвірна по вул. Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Patrol», н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримав безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra», н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Зазначив, що 12.11.2021 о 18 год. 40 хв. в м. Надвірна по вул. Франка відбулося ДТП за участю транспортного засобу марки «Nissan Patrol», н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Opel Astra», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Однак складений протокол за своїм змістом та формою не відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, так як він не є суб`єктом зазначеного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом. За кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_3 , про що він та його дружина повідомляли працівникам поліції. Однак даний факт не був перевірений та будь-яких пояснень не було відібрано, а зроблений помилковий, односторонній висновок про його винуватість, та він почув від поліцейських твердження про керування у стані алкогольного сп`яніння, та вимогу пройти медичне освідування. Вважає, що протокол складений по надуманим підставам, а зазначені у ньому обставини є такими, що не відповідають дійсності. Просив провадження по справі закрити у з`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 дала показання, що 12.11.2021 о 18 год. 40 хв.. в м. Надвірна по вул. Франка вона керувала транспортним засобом марки «Nissan Patrol», н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахувала дорожньої обстановки та не вибрала безпечної швидкості руху, не дотримала безпечного бокового інтервалу, та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra», н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Її чоловік перебував на пасажирському місці, так як в той вечір вживав алкоголь. Вона категорично стверджувала і пояснювала працівникам поліції, що саме вона перебувала за кермом. Однак працівники поліції прибувши на місце ДТП не відібрали її пояснень, та взявши до уваги наполягання потерпілої зробили хибний односторонній висновок ро те, що водієм був її чоловік.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 дав показання, що він є працівником Надвірнянського РЕМ, та 12.11.2021 він вийшовши з роботи після 18год 40 хв. в м. Надвірна по вул. Франка, став свідком того, що відбулося ДТП між транспортним засобом марки «Nissan Patrol», н.з. НОМЕР_1 , та автомобілем марки «Opel Astra», н.з. НОМЕР_2 . Стверджує, що не був очевидцем ДТП, а в подальшому на запрошення працівників поліції був свідком при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Ствердив, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції заявляв, що він не був водієм, а керувала транспортним засобом марки «Nissan Patrol», н.з. НОМЕР_1 , його дружина ОСОБА_3 , яка теж підтверджувала дані факти. Саме через те, що ОСОБА_1 стверджував, що він не керував автомобілем, він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 дав суду показання про те, що є працівником Надвірнянського РЕМ, та 12.11.2021 з 19 год. до 19. год 30 хв. він був свідком проходженя освідчення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. В ОСОБА_2 результати алкотестера був 0,00 проміле, а ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. Очевидцем ДТП він не був.

В судові засідання в якості потерпілої викликалась потерпіла ОСОБА_2 , однак вона в судове засідання не з`явились, та не повідомила про причини неявки.

За наведених обставин, оскільки суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає вище наведені пояснення ОСОБА_1 логічними і правдивими та визнає їх належними доказами в справі.

Згідно відеозапису, який долучено до матеріалів справи судом встановлено, що працівники поліції підійшли до транспортних засобів, після їх зіткнення. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходились поза межами автомобілів. ОСОБА_2 наполягала, що іншим водієм є ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 повідомляє, що він був пасажиром, також дружина ОСОБА_3 повідомляє, що саме вона була водієм. Однак працівник поліції даний факт не перевіряє та будь яких пояснень не відбирає, та наполегливо стверджує про керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та вимогу пройти медичне освідування.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, вивчивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року за № 14 слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

За таких обставин, коли кожний із учасників ДТП стверджує, що ДТП відбулась через порушення ПДР іншим учасником ДТП, особу водія не встановлено, свідки не були очевидцями ДТП, відсутності оцінки пояснень іншого водія, який ствердив, що вона була за кермом, а вказані доводи не були прийняті до уваги поліцейським, запереченнями на місці події ОСОБА_1 його перебування за кермом, , а матеріали справи не містять беззаперечних доказів вини одного з учасників ДТП, вважаю, що фактичні обставини дорожньо-транспортної події не встановлено .

Вважаю, що при складанні протоколу поліцейський дійшов висновку про те, що саме в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП передчасно, без достатніх на те доказів, та які які не дають підстав беззаперечно стверджувати, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому суд вбачає про неможливість встановлення винуватості будь кого з водіїв на підставі наявних у справі документів, оскільки обидві сторони є зацікавленими особами, їх покази, відповідно, протирічять один одному, і нікому в даному випадку неможна віддати перевагу. Свідки дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні. Відео з місця пригоди, щодо перебування осіб за кермом відсутнє, експертиза у даній справі не призначалась, а тому стверджувати, що саме дії ОСОБА_1 стали причиною ДТП, не можна.

Отже в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, та не доведено, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Виключно водій підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи в сукупності досліджені докази приходжу до висновку щодо невстановлення працівником поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, тобто особи, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом приходить до переконання у недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також те, що він є суб`єктом відповідальності не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрити.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 9, 221, 247, 251, 252, 256, 266, 268, 277-2, 280, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.