ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/405/22 Справа № 700/357/22 Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Пічкур С. Д. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який протягом року, а саме: 17 грудня 2021 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що водій ОСОБА_1 11 червня 2022 року о 18 год. 55 хв. на трасі Р-04 Лисянка-Дашуківка керував автомобілем Citroen р/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки чи у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції не всебічно, не повно і не об`єктивно з`ясував всі обставин справи.

Стверджує, що докази, на які суддя послався в постанові є безпідставними, недоведеними, оскільки гуртуються на припущеннях. Вказує, що письмові пояснення свідків та його письмові пояснення написані працівниками поліції, а тому суд першої інстанції мав переконатися у відповідності письмових пояснень наявних у матеріалах справи фактичним обставинам, але цього не зробив.

Вказує, що свідки були запрошенні о 19.05 годині поліцейськими. При цьому його автомобіль «Citroen Xsara Picasso», державний номерний знак НОМЕР_1 був припаркований на узбіччі дороги не поодалік від блок поста. Посилається на порушення вимог п. 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція № 1395) та п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція №1452/735).

Посилається на розбіжності у часті встановлення вчинення адміністративного правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським 11 червня 2022 р. о 18.22 годині, що збігається з часом вчинення цього правопорушення, тобто часом керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, на думку апелянта, такий висновок поліцейського спростовується відеозаписом з місця події на нагрудну камеру поліцейського, з якого вбачається, що часом відеофіксації місця події є 11 червня 2022 року з 19.05 години до 19.07 години.

Стверджує, що в протоколі у фабулі адміністративного правопорушення не зазначено прізвище, ім`я та по батькові водія.

Заперечує підписання ним письмового пояснення, у якому записано, що він випив 0,5 літра горілки та їхав до своєї знайомої у с. Медвин, був зупинений на блок-посту.

Зауважує, що в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, він вказаний як свідок.

Вказує, що на час складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, тобто станом на 11 червня 2022 року, були відсутні докази з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності 17 грудня 2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також в матеріалах справи відсутні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та є направлення на огляд його, як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до найближчого медичного закладу охорони здоров`я.

Зазначає, що працівники поліції йому на місці події не роз`яснювали права та обов`язки, не ознайомлювали з протоколом та адміністративними матеріалами за протоколом.

Визнає, що відмовився пройти огляд на місці стоянки транспортного засобу або в медичному закладі огляд для встановлення ступеня стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, через те, що станом на 18.55 годин він не був учасником дорожнього руху, і не керував взагалі на трасі Р-04 між смт. Лисенка та с. Дашуківка.

За його версією подій він перебував у своєму транспортного засобу, який був припаркований на узбіччі дороги не поодалік від блок поста, у якому ві спілкувався по мобільному телефону. Під час розмови по телефону, у нього виникли непорозуміння - сварка, і тому він, перебуваючи на водійському сидінні свого автомобіля, не рухаючись транспортним засобом, вжив алкогольний напій горілку. Цей випадок помітили працівники поліції, які підійшли до нього та запропонували пройти огляду на стан сп`яніння, на що він відмовився з поважних на те причин. Примушування його працівниками поліції до проходження медичного огляду на стан сп`яніння не у визначений вказаними статтями спосіб є прямим втручанням в його особисте життя особи (ст. 301 ЦК України).

З приводу постанови Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року, згідно з якою його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказує, що станом на 11 червня 2022 року вона не вступила в закону силу через її оскарження в апеляційному суді. Зазначена постанові судді набула законної сили лише 14 червня 2022 року.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 495487 від 11 червня 2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в цей день о 18 год. 55 хв. на трасі Р-04 Лисянка-Дашуківка керував автомобілем Citroen р/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки чи у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Цей протокол підписаний свідками, поліцейським, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, без зауважень.

У протоколі міститься позначки про роз`яснення правопорушнику прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 не заявляв клопотання про виклик у судове засідання свідків, у зв`язку з чимсвідки не були викликані та допитані в суді, що не вплинуло на повноту судового розгляду. Разом з тим під час судового розгляду в суді першої інстанції не залишилось недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Разом з тим, при розгляді справи ОСОБА_1 не приймав участь, утім подав клопотання про закриття справи у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 не був обмеженим правом користуватися юридичною допомогою, що свідчить про дотримання права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції відеозаписом з місця вчинення правопорушення, що міститься на DVD-диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом, не вказав на іншу особу, яка керувала цим автомобілем.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також суддя місцевого суду, як на доказ вини ОСОБА_1 , послався на письмові поясненнями самого ОСОБА_1 , який вказав, що випив 0,5 літра горілки, їхав до своєї знайомої у с. Медвин і був зупинений на блок-посту.

Заперечення ОСОБА_1 , що він не підписував ці письмові пояснення, при апеляційному перегляді свого підтвердження не знайшли.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 з приводу фальсифікації цього доказу до правоохоронних органів не звертався. Отже відсутні будь-які об`єктивні дані, що ці письмові пояснення підписала інша особа.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначення однакого часу вчинення адміністративного правопорушення та часу складання протоколу про адміністративне правопорушення не має істотного значення та не впливає на доведеність вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння обумовлюється відсутністю згоди водія ОСОБА_1 на проходження відповідного огляду, що не суперечить Інструкції №1452/735

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, 11 червня 2022 року вчинив повторно протягом року, тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 цього Кодексу.

Та обставина, що ОСОБА_1 28 грудня 2021 року подав апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року, яка була йому повернута, а також повторно подав апеляційну скаргу з пропуском строку апеляційного оскарження, тобто після набрання її законної сили, з урахуванням того, що постановою Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року була залишена без змін вказана постанова судді місцевого суду, не впливає на правильність кваліфікації його за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук