ПОСТАНОВА

Іменем України

26.09.2022 року м. Бар Вінницька область

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області справу про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст.130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №321884 ОСОБА_1 08.07.2022 о 17.59 в м. Бар на автодорозі С-020142 керував транспортним засобом Shkoda Octavia FD4452AH з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість ходи та мови, неприродна блідість. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння через тест «Снайпер» в КНП «Барська міська лікарня» проходити відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, наявність ознак наркотичного сп`яніння заперечив. Суду пояснив, що він дійсно керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_1 пояснив, що має проблеми зі здоров`ям нирок, вживає антибіотики і заспокійливі препарати, які дозволено вживати під час керування транспортним засобом. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння він не відмовлявся. Погодився пройти такий тест. Однак, працівники поліції більше години телефонували до лікарні з приводу наявності тесту «Снайпер» в КНП «Барська міська лікарня», потім повідомили ОСОБА_1 про відсутність тесту та склали протокол за відмову від проходження огляду. Пояснив також, що поліцейські не роз`яснювали йому прав під час складання протоколу.

Захисник Шевчук Н.Й. просила закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на зупинку автомобіля без причини, незаконне затримання водія, нероз`яснення поліцейськими прав особі, відсутність вказівки у протоколі на технічний засіб, яким проводилася відео зйомка.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справу щодо нього необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Згідно з частиною 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Частиною 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, дії працівників поліції повинні бути спрямовані на усунення та припинення адміністративного правопорушення, а не на створення умов для вчинення особою адміністративного правопорушення з метою складання на особу протоколу про адміністративне правопорушення.

З наведених норм законодавства також вбачається, що поліцейський не уповноважений переслідувати автомобіль особи лише на підставі наявності в інформаційній базі поліції даних про те, що відносно особи раніше складалися протоколи про адміністративні правопорушення. Поліцейський також не уповноважений вимагати у водія проходження огляду на стан сп`яніння свавільно без будь-яких об`єктивних ознак стану сп`яніння.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису № 0000000__0021 на DVD-R диску з нагрудного реєстратора поліцейського встановлено, що поліцейський підходить до стоячого автомобіля ОСОБА_1 , жодних порушень водієм Правил дорожнього руху з відеозапису не вбачається. Поліцейські не повідомили жодної причини зупинки, попросили пред`явити водійське посвідчення. ОСОБА_1 пред`явив всі необхідні документи. Далі поліцейські проводять обшук автомобіля та пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці. ОСОБА_1 погодився, однак поліцейський на розпочав процедуру визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння водія на місці, спеціальних засобів не надав. При цьому поліцейський не оголосив жодних ознак наркотичного сп`яніння, які він виявив у ОСОБА_1 . Отримавши посвідчення водія поліцейський прямує до службового автомобіля. На цьому відео закінчується. Явних ознак наркотичного сп`яніння суд з відеозапису не встановив. Натомість з відеозапису видно, що хода і мова у ОСОБА_1 не були сповільнені. Вказана у протоколі ознака наркотичного сп`яніння «зіниці не реагують на світло» працівником поліції не перевірялася.

На DVD-R диску наявні ще три відео файли, які датовані 01.01.2017 року. При їх відкритті підтверджується дата зйомки 01.01.2017 року. Тому такі відео докази суд визнає не допустимими та не належними, оскільки наявна на них інформація зафіксована до вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Отже, як підтверджується даними відеозапису, в порушення вимог Закону «Про Національну поліцію», поліцейські не поінформували ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу. Поліцейські не оголосили жодних ознак наркотичного сп`яніння, які спостерігали у ОСОБА_1 .

За умови невиявлення у ОСОБА_1 об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння, які вказані в Інструкції № 1452/735, у поліцейського були відсутні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, відтак вимога пройти огляд була незаконною.

Крім того, поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, зокрема і право на правничу допомогу, таким чином не надали йому можливості реалізувати своє право на захист.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини встановлював кримінальний характер санкцій Кодексу України про адміністративні правопорушення, і з огляду на це застосовував до справ про адміністративні правопорушення гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду кримінальних справ (рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008 року (заява N 7460/03), «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 заява № 16347/02).

Наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства» (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Під провокацією (поліцейською) ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Наведені мотиви у своїй сукупності дають підстави для висновку про відсутність події правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, статями 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, через Барський районний суд Вінницької області, протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя: