Справа № 157/188/22 Провадження №33/802/570/22 Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - Мазурика П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20.09.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.11.2021 року в 11 годині 25 хвилин на вулиці Шевченка в місті Камені-Каширському Волинської області, керуючи автомобілем марки «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , та будучи зупиненим поліцейським за керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, на законну вимогу поліцейського відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.15).

Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вважає оскаржувану постанову суду необгрунтованою та незаконною. Вказує на те, що судом не було вжито жодного заходу щодо повідомлення його про час та місце розгляду справи, внаслідок чого він був позбавлений можливості подати свої пояснення та заперечення щодо доказів, наданих поліцейським, та скористатись правовою допомогою. Примірник постанови суду ним було отримано 30.09.2022 року.

Вказує на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння і це можуть підтвердити свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували в його автомобілі та були очевидцями розмови з поліцейськими. Вважає, що відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ним ПДР, є неналежним доказом, оскільки в протоколі не вказано посилання за допомогою якого технічного засобу здійснено фіксування правопорушення (а.с.22-23).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20.09.2022 року справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглядалась без участі ОСОБА_1 , а вказану постанову він отримав лише 30.09.2022 року (а.с.20).

Виходячи з наведеного апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

За положеннями статтей 245,252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник вказали, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Суд першої інстанції не дослідив належним чином докази, які містяться в матеріалах справи, не перевірив доводи ОСОБА_1 та не вжив всіх процесуальних заходів для встановлення фактичних обставин справи.

Згідно із ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Окрім іншого, ці дані встановлюються поясненнями свідків.

Тобто, судом не було досліджено та оцінено безпосередніх пояснень очевидців подій, які необхідно встановити з врахуванням доводів сторони захисту, при реальній наявності такої можливості, всупереч ст.252 КпАП України, яка вказує, що оцінка доказів повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Таким доводам ОСОБА_1 не надано судом першої інстанції відповідної оцінки з належним спростуванням в оскаржуваній постанові.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином суддя першої інстанції при розгляді справи порушив передбачені законом умови щодо встановлення, дослідження та оцінки доказів у справі, а також не вжив достатніх заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи, а тому оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Проте, такі його доводи на увагу апеляційного суду не заслуговують.

Винуватість ОСОБА_1 стверджується наявними в матеріалах справи доказами. Так за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№456925 від 08.11.2021 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у відмові від проходження у встановленому законом порядку проведення огляду з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння. Згідно протоколу ОСОБА_1 пояснень не надавав та відмовився від підпису вказаного документу (а.с.1).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, повністю стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та досліджені в ході розгляду справи апеляційним судом у їх сукупності.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№456925 від 08.11.2021 року встановлено, що 08.11.2021 року в 11 годині 25 хвилин на вулиці Шевченка в місті Камені-Каширському Волинської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження тесту на вміст вживання алкоголю відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.2).

Вказана відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на відеозаписі з нагрудної камери інспектора поліції (а.с.8),на якому фактично зафіксовані обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 бажав, щоб працівники поліції виключили камеру з метою домовленості, щодо не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України.

В ході розгляду справи апеляційним судом в якості свідка був допитаний працівник поліції ОСОБА_5 , який підтвердив, той факт, що дійсно 08.11.2021 року по вулиці Шевченка в місті Камені-Каширському було зупинено транспортний засіб марки «Рено», за керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, оскільки у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння. Водій відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився проїхати до найближчого медичного закладу охорони здоров`я.

Згідно довідки поліцейського СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 05.12.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України на протязі року не притягувався (а.с.5).

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Такими чином, усі доводи апелянта та його захисника, які викладені в апеляційній скарзі і наведені ними в ході апеляційного розгляду справи щодо відсутності вини у вчиненні правопорушення, на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України шляхом закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Водночас, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.2 ст.38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, вчинене було 08.11.2021 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КпАП України, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом - 21.11.2022 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КпАП України, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.38, 294 КпАП України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови суддіКамінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук