Справа № 188/1820/21
Провадження № 3/188/52/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, притягнутого за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 481995 від 26 листопада 2021 року зазначено, що 29 вересня 2021 року о 00 годині 40 хвилин по вулиці Шкільній у смт Петропавлівка водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Laguna без державного номерного знаку, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , чим завдав матеріальної шкоди власнику домоволодіння.

До суду матеріал вперше надійшов 28 грудня 2022 року.

ОСОБА_1 на розгляд справи з`явився та просить закрити провадження у справі у зв`язку з закінчення строків притягення до адміністративної відповідальності.

Від захисника Кучерявого М.В. Пилипенка С.І. надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Захисник вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейськими з порушенням, та закінчився строк на притягнення його до адміністративної відповідальності.

Захисник вказує, що вчинення правопорушення нібито ОСОБА_1 відбулося 29.09.2021р. Протокол про адміністративне правопорушення складено лише 26.11.2021р., що є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП, яка передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Згідно зі ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого цією нормою, характеризується такими елементами: діянням, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення ПДР.

Як визначено в загальних положеннях ПДР дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз юридичного змісту положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

За змістом ст. ст. 251, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення доказуванню належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вважає захисник, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено факт керування особою транспортним засобом та вчинення нею ДТП.

Захисник, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У рішеннях ЄСПЛ по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в статті 62 Конституції України.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Крім того, пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Захисник звертає увагу суду, що як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осоновоположних свобод, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, тому під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Захисник, посилаючись на те, що у матеріалах справи докази не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 254 КУпАП, правопорушення начебто зафіксоване поліцейськими відбулося 29 вересня 2021 року, і строк на притягнення особи до адміністративної відповідальності закінчився 29 грудня 2021 року, просить провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , його захисника Пилипенка С.І., суддя дійшов висновку, що провадження по справі слід закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, тому на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст. 38 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дії, які мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, були скоєні 29.09.2021, що підтверджується матеріалами справи.

Справа надійшла до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 28 грудня 2022 року, тобто за день до закінчення строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Виходячи зі змісту статей 38 та 247 КУпАП, закриваючи провадження у справі з цієї підстави, суд не вправі досліджувати докази і робити висновки про винуватість чи невинуватість особи, притягнутої до відповідальності.

Оскільки адміністративне стягнення не накладається, судовий збір відповідно до приписів ст.40-1 КУпАП не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 40-1, п. 7 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П. О. Бурда