Справа № 343/1029/22
Провадження № 33/4808/666/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І.М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Андрійовича Я.Ф. який діє в інтересах ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Андрійовича Я.Ф. на постанову Долинського районного суду від 12 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

З матеріалів справи, слідує, що 30.06.2022 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_1 в с. Старий Мізунь, по вул. Січових Стрільців, керував транспортним засобом скутером марки "YADEA" з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову захисник Андрійович Я.Ф. який діє в інтересах ОСОБА_1 вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що суд спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду.

Під час складання протоколу не дотримано вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, а факт вчинення правопорушення не зафіксовано належним чином, як того вимагає КУпАП.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах«Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30.05.2013 року, заява№ 36673/04) та«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»заява №926/08, рішення від20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 в с. Старий Мізунь, по вул. Січових Стрільців, керував транспортним засобом скутером марки "YADEA" з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення» ОСОБА_1 відмовився від пояснень на підставі ст.63 Конституції України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху, механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Крім того, пунктом 2.9 «в» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3, 1.5 Правил Дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не задавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Одночасно з надісланням суду протоколу про адміністративне правопорушення належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що електроскутер «YADEA», яким, за відомостями, наведеними в протоколі, керував ОСОБА_1 , за своїми технічними показниками належить до категорії механічний транспортний засіб, обладнаний електродвигуном потужністю понад 3 кВт, суду не надано.

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху передбачено, що транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше. Тобто, до категорії А1 відносяться електроскутери з потужністю електродвигуна від 3 до 4 кВт., а до категорії А мопеди та мотоцикли з електродвигуном потужністю понад 4 кВт.

Даних, що ОСОБА_1 керував електроскутером, тобто механічним транспортним засобом, до адміністративних матеріалів не долучено.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту надані документи з яких видно, що потужність двигуна електричного транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 YADEA T6 Biue L5X16MF04M6403187 становить 1200W (1,2 кВт) , відповідно такий не відноситься до механічних транспортних засобів.

Крім того, термін «водій» в розумінні Правил дорожнього руху особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Даних, що електроскутер, яким згідно відомостей, наведених у протоколі, керував ОСОБА_1 відноситься до тих транспортних засобів, які необхідно реєструвати у встановленому законом порядку не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1 як особи, яка керувала саме транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в розумінні обов`язків, що виникають у водіїв механічних транспортних засобів відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, глави 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів», а тому доходжу висновку про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 , який керував електричним транспортним засобом з потужністю двигуна 1,2 кВт неможливо визнати водієм механічного транспортного засобу в розумінні поняття «механічного транспортного засобу», що визначено п. 1.10 Правил дорожнього руху з обов`язками передбаченими п. 2.5 Правил дорожнього руху, а тому ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, постанову судді необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Андрійовича Я.Ф. який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Долинського районного суду від 12.10.2022 року відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз