Справа № 278/2978/21
Номер провадження 3/278/1750/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 січня 2022 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу, 03 вересня 2021 року о 07 годині 55 хвилин по вул. Дружби Народів в смт Новогуйвинське Житомирського району ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, та у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

У судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи не з`явився, що у розумінні приписів ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ткачук А.О. клопотав про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на те, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що його підзахисний керував транспортним засобом на обставин, відображених у протоколі.

Заслухавши адвоката Ткачука А.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який у повному обсязі оглянуто у судовому засіданні, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest», так і у найближчому медичному закладі, що узгоджується із актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані, чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на такий стан.

Отже, обов`язковою ознакою даного правопорушення є саме керування транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, відповідно до зазначеного відеозапису, пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відображено лише відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, при цьому жодним чином не зафіксовано сам факт керування останнім транспортним засобом.

У свою чергу, судом встановлено порушення працівниками поліції п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а саме не забезпечено безперервність відеозйомки, що унеможливлює встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючої при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до міжнародного принципу права «in dubio pro reo» (сумнів на користь обвинуваченого), який знайшов своє нормативне відображення у імперативних приписах ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи сторони захисту не тільки не спростовуються матеріалами справи, а навпаки взаємоузгоджуються між собою у тому, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, відображених у протоколі, не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за недоведеністю наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: