Справа№718/816/22
Провадження№3/718/402/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 року м.Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від УПП ДПП в Чернівецькій області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №335078 від 22.04.2022 року, ОСОБА_1 22.04.2022 року о 01:22 в с.Мамаївці по вул..Федьковича, керував транспортним засобом Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alkotest 7510», ARMF-0335, чим порушив п.2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, однак скерував на адресу суду письмові пояснення у яких зазначає, що 22 квітня 2022 року близько 01 години він повертався додому рухаючись на велосипеді. В той час, коли він зайшов у двір власного господарства, за ним у двір заїхав автомобіль патрульної поліції.

Вказує, що інспектор поліції заявив, що він порушує комендантський час та поросив пред`явити документи, на що він надав посвідчення водія, яке знаходилося в автомобілі марки Хонда, що стояв в дворі останнього.

Після цього, інспектор поліції заявив, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що він заперечив. Поліцейський ввімкнув нагрудну відеокамеру та наполягав на проведені огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому інспектори поліції залякували його та погрожували відібрати автомобіль, незаконно перебували в його господарстві, проводили обшук в транспортному засобі, його особистий огляд, на що ОСОБА_2 згоди не надавав.

Крім цього, посилається на те, що поліцейські не роз`яснювали йому прав та незаконно склали протокол про адміністративне правопорушення. Він відмовився надавити будь-які пояснення у відповідності до ст. 63 Конституції України, та як поліцейські поводили себе зухвало, порушували його законні права та інтереси, їхнім діям він жодного супротиву чинити не міг та вирішив захистити свої права в суді.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Маковійчук П.В. в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі та заяву про розгляд справи за його відсутності.

У клопотанні вказує, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а тому підстав направляти останнього на огляд для встановлення стану сп`яніння не було.

Посилається на те, що в той вечір ОСОБА_1 перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . В цей час до господарства останнього прибув екіпаж патрульної поліції, які стверджували що ніби-то бачили, як він керував автомобілем Хонда, що останній заперечував.

Поліцейський наполягав на тому, що ОСОБА_1 зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що він погодився, з результатом якого він був не згідний, однак до медичного закладу його не доставляли, хоча направлення було виписано.

Поліцейський склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте автомобілем він не керував та жодних доказів вчинення правопорушення суду не надано. ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, стверджував, що поліцейський цього не зафіксував. Жодних правил дорожнього руху він не порушував.

В матеріалах справи відсутні та поліцейським не складалося жодної постанови чи протоколу про адмінправопорушення, що могло послужити причиною зупинки автомобіля. За порушення комендантської години ОСОБА_1 до відповідальності не притягнуто. Доказів керування ОСОБА_1 автомобілем марки Хонда суду не надано. На час прибуття патрульної поліції він перебував на території власного господарства, де проживає.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, відносно нього.

В судове засідання викликалася працівник поліції ОСОБА_3 , яка до суду не зявилася з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, клопотання про закриття адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав, що вбачається з його письмових пояснень та клопотання, поданого до суду захисником, і доказів його провини у вчиненні правопорушення, які б свідчили про його винуватість, працівниками поліції не надано, а скеровані на адресу суду матеріали здобуті з порушенням норм, які передбачені ст. 266 КУпАП, та Інструкції проведення медичного освідчення, в той час як протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №335078 від 22.04.20222 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися належним доказом в справі про адміністративне право порушення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 2.9.А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, згідно п. 1.10 ПДР України.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду N 18 від 19 грудня 2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, за ч. 1. ст. 130 КУпАП підлягають доказуванню наступні обставини 1) керування водієм транспортним засобом; 2) наявність чи відсутність у особи, яка керує транспортним засобом, стану сп`яніння чи відмова такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Недоведеність такої кваліфікуючої ознаки ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом, виключає склад цього адміністративного правопорушення.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Частина 1 статті 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Однак, в порушення вказаної норми права, докази відсторонення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відсутні.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Судом при розгляді справи встановлено, що працівниками поліції було порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , так як із дослідженого судом відеозапису, що далучено до матеріалів справи, не вбачається факту керування останнім транспортним засобом, зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та вчинення ним будь-якого порушення правил дорожнього руху, а отже даний доказ не може братися до уваги судом при винесенні рішення по адміністративній справі відносно нього.

Таким чином протокол серії ААБ №335078 від 22.04.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст. 130 КУпАП України, ст. 266 КУпАП України, Постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, спільному Наказу № 1452/735 МВС та МОЗ України від 09.11.2015 р. «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення.

В зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а у суду виникли сумніви щодо правдивості даних в ньому та законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова ВС № 463/1352/16-а від 08.07.2020).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шабельник проти України» зазначає, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на його користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 статті 247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ч.1 ст.130, ст.ст. 251,256,280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.