Справа № 163/787/22 Провадження №33/802/549/22 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Климович Т.Д. (в режимі відеоконферензв`язку), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Климович Тетяни Дмитрівни на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія-далекобійника, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 496 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13 червня 2022 року об 18 год. 42 хв. на вул.Зарічній в с.Старовойтово Ковельського району Волинської обалсті керував автомобілем марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Климович Т.Д. подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю діях її довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вважає її необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що на відеозаписі має бути зафіксовані обставини події, а саме керування особи транспортним засобом та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, на відеозаписах, що містяться в матеріалах справи відсутні обставини про рух транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Зафіксованим є лише рух патрульного автомобіля, який рухається між вантажними автомобілями, а також, що працівник поліції наближається до автомобіля, який не рухається і за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Дана обставина також підтверджується роздруківкою тахографа, де вказано, що 13.06.22 транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 , не рухався.

Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги покази працівника поліції СРПП №1 Ковельського РУП ОСОБА_2 , так як він фактично є працівником поліції, який склав протокол, а тому його покази носять упереджений характер.

Вважає, що зобов`язання ОСОБА_1 про не керування транспортним засобом протягом 24 год., жодним чином не підтверджує обставину керування ним транспортним засобом.

Також висновок суду про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем або забирав його із дороги, не відповідає його фактичним поясненням.

На переконання захисника, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. При цьому, в апеляційній скарзі зазначено про можливість справи у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Климович Т.Д., яка підтримала скаргу з підстав викладених у ній, доходжу наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №058581 від 13.06.22, за змістом якого ОСОБА_1 13 червня 2022 року об 18:42 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У протоколі він в графі пояснення зазначив, що спиртні напої сьогодні не вживав. Треба було усунути автомобіль з дороги аби він не заважав. Протокол підписаний ОСОБА_1 ;

- роздруківкою із спеціального технічного приладу "Алкофор 505" від 13.06.22 (тест №00210), направленням на огляд від 13.06.22, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (2,199 % алкоголю), від підпису яких останній відмовився.

- зобов`язанням від 13.06.22 до протоколу ААД №058581, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом протягом 24 год.;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №795999 від 13.06.22 за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП, яка вказує про те, що ОСОБА_1 13.06.22 керував транспортним засобом;

- поясненням працівника поліції ОСОБА_3 , який допитувався судом першої інстанції в якості свідка. Він підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, пояснив, що причиною зупинки ОСОБА_1 стало порушення ним ПДР України.

При цьому, апеляційний суд не вбачає обґрунтованих підстав не брати до уваги пояснення цього свідка, оскільки наряду з іншими доказами у справі, вони є належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться і відеозаписом з боді-камери працівника поліції, з якого окрім іншого вбачається, що працівниками поліції у нього як водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим він проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, і його результат був позитивний - 2,199% проміле алкоголю, який не заперечувався ним. Він також зауважень з приводу незгоди з результатом огляду не висловлював та не наполягав на його проходженні в медичному закладі. Вже після проходження огляду ОСОБА_1 вказував про те, що автомобілем не керував. Вбачається і те, що він у працівників поліції просив скласти щодо нього адміністративні матеріали або за перевищення швидкості або за керування автомобілем без ременя безпеки. Крім того, на відеозаписі зафіксовано ту обставини, що ОСОБА_1 вказував про паркування ним автомобіля на обочину. Отже, відеозапис фактично підтверджує обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з апеляційної скарги у ній не заперечується та обставина, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються дослідженими судом доказами. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, в поясненнях він особисто зазначив, що необхідно було усунути автомобіль із дороги аби він не заважав, а на відеозаписі зафіксовано те, що він вказував про паркування ним автомобіля на обочину.

Посилання сторони захисту як на підставу не керування ОСОБА_1 автомобілем на роздруківку тахографа, де вказано, що 13.06.22 транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 , не рухався, на думку апеляційного суду жодним чином не свідчить про те, що він не керував цим автомобілем і зокрема для усунення його з проїзної частини, як про це він сам вказував у протоколі та на боді-камеру, оскільки повністю спростовується вищевказаними доказами, які вказують про протилежне.

Крім того, твердження апелянта про те, що письмове зобов`язання ОСОБА_1 не підтверджує факту керування ним автомобілем суд до уваги не приймає до уваги, оскільки воно також наряду з усіма іншими доказами в сукупності підтверджує вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Климович Тетяни Дмитрівни залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року в даній справі, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк