Єдиний унікальний номер 725/3659/22
Номер провадження 3/725/2469/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2022 року. Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 27.06.2022, близько 18:00год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого двоюрідного брата ОСОБА_2 , а саме ображала його лайкою, чим могла завдати шкоди його здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що вона здійснює догляд за колишньою дружиною свого двоюрідного брата ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , яка є особою похилого віку та інвалідом. Брату не подобається, що вона часто приходить у їх дім та піклується про ОСОБА_3 . У зв`язку із цим, брат ображає її та свою колишню дружину ОСОБА_3 . Постановами Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10.08.2022, 17.08.2022 його було притягнуто адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, ст.173 КУпАП. У вказаний у протоколі час, ОСОБА_2 знову спровокував конфлікт, в ході якого ображав її нецензурною лайкою. Жодних протиправних дій вона відносно ОСОБА_2 не вчиняла та його не ображала, у зв`язку із чим просила справу відносно неї закрити.

Адвокат Шкварчук В.Д. підтримав пояснення своєї підзахисної ОСОБА_1 . Просив справу відносно нього закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника Шкварчука В.Д. та покази свідка ОСОБА_3 , дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку:

Згідно ст. 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КпАП Українипередбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається - умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, насильство в сім`ї, у розумінні вищевказаної статті, є адміністративним правопорушенням з матеріальним складом, оскільки потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналізуючи вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до висновку, що його зміст не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема у ньому не зазначено об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а саме: настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому, а тільки містяться посилання на те, що ОСОБА_2 могла бути завдана шкода його здоров`ю.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї, працівниками поліції долучено до матеріалів справи: протокол про адміністративне правопорушення, заяву ОСОБА_2 , його письмові пояснення та письмові пояснення ОСОБА_4 .

Разом з тим, на думку суду, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б беззаперечно вказували про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та заява ОСОБА_2 про вчинення правопорушення відносно нього є належними доказами в сукупності із іншими доказами, які підтверджують факт неправомірних дій винної особи.

При цьому, суд не бере до уваги письмову заяву свідка ОСОБА_4 , оскільки з її змісту вбачається, що вона була свідком конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який відбувся о 18:00год. у дворі, біля будинку №11 по вул.Узбецькій в м.Чернівці. В той час, як ОСОБА_1 інкримінується правопорушення, яке, нібито, було вчинене нею у квартирі АДРЕСА_3 .

Натомість, згідно показів свідка ОСОБА_3 , які вона надала суду під час розгляду справи, її колишній чоловік ОСОБА_2 систематично вчиняє конфлікти відносно неї та ОСОБА_1 , яка часто навідується у їхнє з колишнім чоловіком спільне житло та здійснює за нею догляд.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, суд керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності її вини тлумачить на її користь, у зв`язку із чим приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33,173,247,283-285,294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич