Провадження № 33/801/916/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2022 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 грн. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись з цією постановою, 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що довідка КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР від 03 жовтня 2022 року не може бути допустимим та належним доказом у справі. Матеріали справи не містять документів про сертифікацію та повірку вимірювального пристрою, за допомогою якого проводилося дослідження на стан сп`яніння.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Куцигін І.В., підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній обставин.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що близько 02 год. 30 хв. 03 жовтня 2022 року по АДРЕСА_2 командуванням Української військово-медичної академії було виявлено, що військовослужбовець, молодший лейтенант медичної служби, ОСОБА_1 мав зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», висновок №2240 з результатом 2,04 % та 1,84 % проміле. Такими діями військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2022 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с.1-5). Також до протоколу додано пояснення ОСОБА_1 , у яких він підтвердив вище вказані обставини, вину у вчиненому визнав.

Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» №2240 від 03 жовтня 2022 року медичний огляд ОСОБА_1 за підозрою у вживанні алкоголю було проведено 03 жовтня 2022 року о 03 го. 15 хв. та встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня, результат Алкотесту 6820 - 2,04 % та 1,84 % проміле (а.с. 9).

Відповідно до витягу із наказу Міністра оборони України №712 від 15 серпня 2022 року (по особовому складу) ОСОБА_1 присвоєно звання молодшого лейтенанта запасу (а. с. 10).

Згідно витягу із наказу Міністра оборони України №801 від 31серпня 2022 року (по особовому складу) ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом, зараховано з 01 вересня 2022 року штатними слухачами факультету підготовки військових лікарів Української військово-медичної академії тактичного рівня підготовки на денну форму навчання строком на 3 (три) роки (а.с. 11).

Начальником курсу факультету підготовки військових лікарів у службовій характеристиці від 03 жовтня 2022 року вказано, що ОСОБА_1 за рівнем своєї професійної підготовки здатний виконувати обов`язки за займаною посадою, але випадки вживання алкоголю негативною впливають на службову діяльність, що знижує організацію ефективного виконання поставлених перед ним завдань (а.с. 13). У ній ОСОБА_1 зазначено, що він з текстом службової характеристики згоден.

Відповідно до медичної характеристики начальника медичної служби вищезазначеної академії від 03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 того ж дня мав скарги, а саме: головний біль, відчуття втоми, зниження настрою, нудота, головокружіння. Йому поставлено діагноз: алкогольне сп`яніння середнього ступеню (а.с. 14).

У своїй заяві ОСОБА_1 просив суд розглядати справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП без його участі, призначити покарання у виді штрафу. Щиро кається, вину визнає у повному обсязі та послуг адвоката не потребує ( а.с. 17).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 21 жовтня 2022 року вбачається, що він заперечує факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння, оскільки сумнівається в достовірності та переконливості відомостей, наведених у довідці КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР. Пояснення, додані до протоколу, про визнання ОСОБА_1 своєї вини від 03 жовтня 2022 року не відповідають дійсності, були складені заздалегідь і він був змушений їх підписати (а.с. 25-26).

Статтями 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, відміно служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) в Україні настає особливий період.

Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18 березня 2014 року наголосив Верховний суд України у постанові від 30.05.2018 у справі № 521/12726/16-ц.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією РФ указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який діє і по теперішній час.

24 лютого 2022 року командуванням Вінницького гарнізону видано наказ та доведено до кожного підлеглого військовослужбовця щодо цілодобової заборони вживання алкогольних та наркотичних речовин упродовж усього періоду дії воєнного стану з метою підтримання постійної боєздатності та готовності кожного військовослужбовця до виконання завдань військової служби у будь-який момент за виникнення службової необхідності.

Оскільки ОСОБА_1 в умовах особливого періоду перебував в стані алкогольного сп`яніння, він вчинив військове адміністративне правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме, недбале ставлення особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що довідка КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР від 03 жовтня 2022 року не може бути допустимим та належним доказом у справі апеляційним судом відхиляються з огляду на таке. Та обставина, що ця довідка не підписана директором КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР, не свідчить про недопустимість її як доказу. На достовірність і допустимість як доказу не впливає відсутність підпису на вказаній довідці, складеній в закладі охорони здоров`я. Документ підписаний лікарем, скріплений його особистою печаткою та штампом медичної установи.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять документів про сертифікацію та повірку вимірювального пристрою, за допомогою якого проводилося дослідження на стан сп`яніння, спростовуються наступним.

Єдиним нормативним актом в Україні, який регулює порядок проходження огляду на факт встановлення перебування в стані алкогольного сп`яніння, який може бути використаний у даній справі, є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрована в МЮ України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Через те, що спеціального нормативного акту, який регулював би процедуру проведення огляду військових службових осіб ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, не існує, то можливим є застосування положень вказаної Інструкції, оскільки не має різниці у кого будуть виявлені (або не виявлені) ознаки сп`яніння, у водія чи в іншої особи, яка транспортним засобами не керувала, об`єктом дослідження в будь-якому випадку є стан людини.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Однак із системного аналізу пунктів 3, 8, 15, 16 розділу ІІІ вказаної Інструкції вбачається, що, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем. Після цього проводиться лабораторне дослідження (за допомогою приладів) метою якого є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду у якому, серед іншого, зазначаються ознаки сп`яніння особи, що безпосередньо виявлені та встановлені лікарем. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який також вноситься до акту медичного огляду.

Тобто огляд особи щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а не приладом. Прилад лише фіксує показники щодо ступеню стану сп`яніння, а лікар під час огляду особи виявляє та фіксує ознаки сп`яніння. Тому показники приладу не слід ототожнювати із поняттям «медичний огляд».

Крім того у апеляційній скарзі не вказано, що ОСОБА_1 звертався до закладу охорони здоров`я з відповідними запитами про надання відомостей щодо сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки чи видачі копій цих документів і що йому було відмовлено у цьому. З цього приводу також не було додано до скарги відповідних доказів.

З огляду на це, не долучення до матеріалів провадження копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не тягне визнання акту недопустимим доказом.

Щодо твердження апелянта про те, що адміністративна відповідальність за вживання алкогольних напоїв та перебування у стані сп`яніння передбачена ст. 172-20 КУпАП, а не ст. 172-15 КУпАП апеляційний суд зазначає таке. За ст. 172-20 КУпАП відповідальність за розпивання вказаних напоїв настає в разі, коли воно відбувається під час виконання військового обов`язку або якщо діяння відбувається на території військового об`єкта чи частини. З матеріалів справи неможливо встановити чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої на території військового об`єкта або частини. Також відповідно до ч. 4 ст.24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення не вважався таким, що виконує обов`язки військової служби. ОСОБА_1 вчинив саме правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, що являє собою невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них в умовах особливого періоду. Цим порушив вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та наказу командування Вінницького гарнізону щодо цілодобової заборони вживання алкогольних та наркотичних речовин упродовж усього періоду дії воєнного стану з метою підтримання постійної боєздатності та готовності кожного військовослужбовця до виконання завдань військової служби у будь-який момент за виникнення службової необхідності.

Крім того, суд бере до уваги неодноразове визнання вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук