П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу поліції Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

25.11.2022 року до суду надійшов протокол серії ВАВ №171664 від 17.11.2022 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст.184 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що 17.11.2022 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_2 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2008 року народження, який разом зі своїми друзями розраховувався купюрою «сувенір» в секунд-хенді за адресою м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 4. Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала; пояснила, що 17.11.2022 року її син разом зі своїми друзями перебував в приміщенні в секунд-хенду за адресою АДРЕСА_2 , однак він не розраховувався сувенірними грошима.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя доходить наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положенням ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно ст.251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні відділом поліції, суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 не забезпечила належне виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до того, що її неповнолітній син ОСОБА_3 , 2008 року народження, розраховувався сувенірними грошими в секунд-хенді за адресою АДРЕСА_2 .

Водночас із матеріалів справи, зокрема пояснень самого неповнолітнього ОСОБА_3 від 17.11.2022, вбачається, що особисто він не розраховувався грошовими купюрами «Сувенір».

Інших доказів, які б доводили, що неповнолітній ОСОБА_3 розраховувався сувенірними грошами, стороною обвинувачення не надано.

За таких обставин суддя ставить під сумнів доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, та, керуючись принципом презумпції невинуватості, робить висновок, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, а тому відповідно до змісту ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олена ГОЛЯНА