Справа № 346/1923/22
Провадження № 33/4808/645/22
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ломничука Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп.,

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що 20.05.2022 року о 23 год. 34 хв. у м. Коломия, по вул. Чехова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI A4» номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820». Результат тесту 1.08 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Ломничук Ю.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду від 29 вересня 2022 року, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду ухвалена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події та без належного дослідження доказів.

Захисник стверджує, що адміністративні матеріли відносно ОСОБА_1 складені з порушенням норм законодавства та не є достатніми для притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції вбачається, що він є не безперервним, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі. Крім того, ОСОБА_1 не було вручено примірник протоколу про адміністративне правопорушення, тобто фактично йому не пред`явлено адміністративне звинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Вказує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, протокол не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Разом з тим вважає, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не доводяться беззаперечними доказами. Проте, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки зазначеним обставинам.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ломничук Ю.Ю. не з`явились, хоча повідомлялись в установленому законом порядку про розгляд апеляційної скарги.

Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Так, 31.10.2022 року віз захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. надійшло клопотання в якому він просив розглянути провадження за його відсутності та відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зі змісту клопотання захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. в якому останній просить розглянути справу за відсутності учасників судового розгляду вбачається, що таке рішення відповідає його інтересам та узгоджено із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. може бути проведений без участі захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що в своїх доводах захисник Ломничук Ю.Ю. посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони необґрунтовані та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №125881 від 21.05.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом 1.08 ‰, направленням на огляд, роздруківкою з приладу Драгер 6820, з результатом тесту з показником 1.08 ‰, свідоцтвом про повірку, рапортами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеоматеріалами, та в цілому матеріалами справи.

Під час перегляду справи в апеляційній інстанції судом, з метою перевірки доводів ОСОБА_1 , у повному обсязі було досліджено докази, які містяться в матеріалах справи, та досліджено відеозаписи, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи доводи захисника щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії», протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Відповідно до виписаних у статтях 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Коломийського РВП капралом поліції Варцаб`юком В.Р., із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний уповноваженою на те особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 1).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст. 2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Коломийському міськрайонному суді, що останній ствердив своїм особистим підписом у відповідній графі протоколу.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав, що випив 200 мл пива.

Працівники поліції вилучили у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 та видали тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами НОМЕР_3 .

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог статей 254, 255, 256 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Ломничук Ю.Ю. вказує, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, тобто останній не ознайомлений зі змістом висунутого обвинувачення, чим порушено його право на захист.

Приймаючи до уваги недосконалість існуючого КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності, апеляційний суд вважає, що при виконанні вимог щодо обов`язку вручити копію постанови про адміністративне правопорушення необхідно забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності реальну можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів.

У відповідності до приписів закону, ОСОБА_1 20.05.2022 ознайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та отримав його копію, що ствердив підписом та надав письмові пояснення в яких визнав керування транспортним засобом після вживання спиртних напоїв, а отже останній в установленому законом порядку був повідомлений про розгляд справи щодо нього в Коломийському міськрайонному суді .

Відтак, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, була забезпечена реальна можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів. Дані, які б свідчили про оскарження водієм ОСОБА_1 змісту протоколу про адміністративне правопорушення, заперечень щодо висунутого обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП чи неправомірності дій працівників поліції в матеріалах провадження відсутні.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя, пройшов огляд за допомогою Драгер 6820, погодився з його результатами, що підтвердив власноручним підписом (а.с. 2).

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що згода водія із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціального засобу свідчить про можливість використання вищевказаного огляду в якості належного та допустимого доказу та повне визнання факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у водія ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: результат позитивний 1,08% проміле тест №3744. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер 6820» і не проводився у медичному закладі (а.с. 3)

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу підписана ОСОБА_1 засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager 6820» - 1,08 % проміле, який перевищує гранично допустиму норму (а.с. 4).

Так, зі змісту вимог ст.266 КУпАП вбачається, що водій транспортного засобу може не погодитись із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що результат огляду на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу носить попередній характер оскільки може бути перевірений шляхом проведення відповідного огляду у медичному закладі. Разом з тим, саме заперечення із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу є правовою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

В той же час, відсутність заперечень щодо позитивного результату огляду на стан сп`яніння свідчить про те, що працівники поліції позбавлені можливості забезпечити відповідний огляд у медичному закладі, оскільки водій транспортного засобу повністю погодився з тим, що перебуває у стані сп`яніння і цей факт не потребує проведення додаткових дій щодо його доведення.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозаписи з нагрудної бодікамери поліцейського, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 8).

Зокрема, зі змісту відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 на законну вимогу патрульного поліцейського добровільно пройшов огляд з допомогою Алкотестера «Драгер 6820» на місці зупинки транспортного засобу, результат якого склав 1,08 %. ОСОБА_1 з результатом не погодився та був доставлений в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, де відмовився його проходити.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, висловлена ним після отримання позитивного результату огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, свідчить про те, що він фактично погоджується з отриманим результатом огляду і не бажає скористатися можливість проведення повторного огляду у медичному закладі з метою спростування позитивного результату огляду.

Дані відеозапису повністю узгоджуються із роздруківкою результатів огляду (а.с. 4), з даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 3).

Апеляційний суд вважає, що відеозаписи є вичерпно інформативними, належними та допустимими доказами, отриманими у встановленому законом порядку, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Тому твердження адвоката Ломничука Ю.Ю. про порушення норм закону через відсутність безперервності відеозапису не є слушними.

Таким чином, сукупністю вищевказаних доказів свідчить про те,що водій ОСОБА_4 повністю погодився із отриманим позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу про що зазначив у відповідному Акті огляду на стан сп`яніння та письмових поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу, під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, під час процедури його огляду та складання протоколу щодо нього про адміністративне правопорушення. Матеріали провадження також не містять і даних щодо оскарження цих дій ОСОБА_1 , як і не містять результатів такого оскарження.

Суд, дослідивши відеоматеріали, що містяться на оптичному диску, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, отримавши особисте підтвердження водія щодо факту вживання ним алкоголю, діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», а відтак обґрунтовано, на законних підставах запропонували водію пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній добровільно погодився, пройшов такий огляд за допомогою спеціального технічного засобу, та відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, встановити послідовність даних, що містяться в матеріалах провадження, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, в оскаржуваній постанові, а також заперечень, викладених в апеляційній скарзі та озвучених під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 при фіксації обставин подій патрульними поліцейськими, проходженні ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з допомогою Алкотестера «Драгер» та відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Відтак, за результатами перевірки апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що в матеріалах провадження достатньо належних та допустимих доказів, які поза всяким розумним сумнівом доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відтак і наявність в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що і поставлено йому у вину.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами, оскільки при накладенні стягнення судом першої інстанції було вірно враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає можливості призначення іншого менш суворого стягнення ніж було застосовано судом першої інстанції.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Ломничука Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв