Номер провадження: 33/813/540/22
Номер справи місцевого суду: 494/1058/21
Головуючий у першій інстанції Лебединський С. Й.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Березівського районного суду м. Одеси від 28 січня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Березівського районного суду м. Одеси від 28 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду змінити. Виключити із мотивувальної та резолютивної частини постанови Березівського районного суду м. Одеси від 28 січня 2022 року висновок про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. А також, виключити з резолютивної частини постанови Березівського районного суду м. Одеси від 28 січня 2022 року висновок суду «Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу».

Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що не був присутнім у судовому засіданні, повістки про виклик до суду в судове засідання жодного разу не отримував, копію оскаржуваної постанови також не отримував.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься довідка на ім`я ОСОБА_1 про те, що посвідчення водія останній не отримував, за таких підстав на час розгляду справи районним судом ОСОБА_1 взагалі не мав водійського посвідчення, тому застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами було неможливим.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи, апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 28 січня 2022 року, без участі ОСОБА_1 , доказів отримання повного тексту постанови суду матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (зареєстрована у відділенні Укрпошти 23 лютого 2022 року, надійшла до Березівського районного суду Одеської області 04 березня 2022 року) (а.с. 16-22).

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 , право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

На адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з місця події, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 099307 від 15 серпня 2021 року, водій ОСОБА_1 приблизно о 03 годині 20 хв. по вул. Центральній с. Олександрівка, керував мотоциклом ИЖ-Планета без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запахом алкоголю з порожнини рота). В присутності свідка від продуву алкотестеру Драгер та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідка ОСОБА_2 зазначеного в протоколі, в яких зафіксовано, що він з ОСОБА_1 на його мотоциклі їздили до с. Курісове на дискотеку та під час відпочинку випивали спиртні напої (пиво), а коли поверталися до дому їх зупинили працівники поліції, так як в мотоциклі не горіло ближнє світло фар в темну пору доби (а.с. 5).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідка відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер».

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, дослідивши матеріали справи, вважаю, що висновок районного суду про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є передчасним та таким, що не відповідає вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення, за таких підстав.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Крім того, відповідно до чинного законодавства України про адміністративні правопорушення, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями КУпАП. Суди не вправі застосовувати такий вид стягнення й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до довідки територіального сервісного центру МВС №31/15/5148-В-8 від 23 жовтня 2021 року на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія останньому не видавалось (а.с. 9 зворот).

З вищевикладеного вбачається, що на час розгляду районним судом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не мав водійського посвідчення, тому позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами неможливо застосувати до нього, так як ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що такий захід адміністративного стягнення не відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачені чинним законодавством про адміністративні правопорушення та ст. 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про виключення з резолютивної частини постанови Березівського районного суду м. Одеси від 28 січня 2022 року висновок суду «Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу», апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим з тих підстав, що законодавством передбачено застосування норми, якою встановлено порядок виконання постанови суду.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову змінити в частині призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, в іншій частині постанову районного суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Березівського районного суду м. Одеси від 28 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Березівського районного суду м. Одеси від 28 січня 2022 року змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини постанови Березівського районного суду м. Одеси від 28 січня 2022 року висновок суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на один рік.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева