Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2624/22
П О С ТА Н О В А

23 листопада 2022 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А. Л. , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , учня 11-го класу ОЗО «Ліцей №4», за ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ч.5 ст.121 та ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

9 жовтня 2022 року о 20 год. 34 хв. в м. Овруч по вул. Базарній Овруцької ТГ Коростенського району ОСОБА_1 керував мопедом марки «HONDA DIO», який не зареєстрований в сервісному центрі МВС у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання; без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом та був в незастебнутому мотошоломі, чим порушив вимоги п.п. 2.9(в), 30.1, 2.1(а), 2.3 (г) правил дорожнього руху.

Крім того, інспектором СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Марочко О.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №301687 від 09.10.2022, згідно якого 9 жовтня 2022 року о 20 год. 34 хв. в м. Овруч по вул. Базарній Овруцької ТГ Коростенського району ОСОБА_1 керував мопедом марки «HONDA DIO» та здійснив проїзд під заборонний дорожній знак «В`їзд заборонено», чим порушив вимоги п.п.33.3.21 правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності законного представника - батька ОСОБА_2 , свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень в частині керування мопедом, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, без посвідчення водія та в незастебнутому мотошоломі визнав повністю. Щиро розкаюється в скоєному, запевнивши, що більше подібного допускати не буде. Що стосується порушення правил дорожнього руху в частині проїзду під заборонний дорожній знак «В`їзд заборонено» зазначив, що він рухався по вул. Базарна із сторони вул. Князя Олега, де дозволений рух транспортних засобів, а дорожній знак «В`їзд заборонено» встановлений на вул. Базарна із сторони вул. Б.Хмельницького в м. Овруч, тобто він не порушив вимог вказаного дорожнього знаку. Зазначену обставину підтвердив і його законний представник, який повідомив, що він прибув на місце події, привіз паспорт сина, і поліцейські повідомили йому про складання лише одного протоколу за керування без посвідчення водія, а також підтвердив рух сина в напрямку вул. Базарна із сторони вул. Князя Олега, де дозволений рух транспортних засобів, а дорожній знак «В`їзд заборонено» встановлений на вул. Базарна із сторони вул. Б.Хмельницького в м. Овруч.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його законного представника та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.6 ст.121 та ч.5 ст.121 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №301684, серії ААД №301685 та серії ААД №301686 від 09.10.2022.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом не зареєстрованим в Україні в установленому порядку, не маючи права керування таким транспортним засобом та порушив правила користування мотошоломами.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника та ступінь його вини, а також положення ч.2 ст.36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КупАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За встановлених обставин, зважаючи, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення у віці 16-ти років, вперше, щиро розкаюється в скоєному, суд вважає за можливе застосувати до нього один із заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП, а саме: у виді попередження.

Разом з тим, відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі по адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт порушення ним правил дорожнього руху в частині проїзду під заборонний дорожній знак «В`їзд заборонено», що підтвердив і його батько ОСОБА_3 .

Сам обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У постанові по справі №357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що порушення правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотоматеріали. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

На підтвердження вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №301687 від 09.10.2022.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості, так як не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Інших будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини та документи які б підтверджували, що ОСОБА_1 здійснив проїзд під заборонний дорожній знак «В`їзд заборонено», суду надано не було.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122КУпАП.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 8 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

За встановлених обставин, зважаючи, що суду не було надано достатніх та незаперечних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, а рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (проїзд під заборонний знак «В`їзд заборонено»), а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та відповідно про наявність правових підстав для закриття справи в цій частині.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 24-1, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч.6 ст.121 та ч.5 ст.121 КУпАП, та застосувати захід впливу у виді попередження.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: А. Л. Гришковець

Повний текст постанови виготовлено 25.11.2022.