Справа №443/1195/22
Провадження №3/443/574/22
ПОСТАНОВА

іменем України

12 жовтня 2022 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм автобуса на ТзОВ ВТП «Жидачівавтотранс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

28 вересня 2022 року о 11:50 год., в м.Ходорів по вул.Стрийська, водій ОСОБА_1 керуючи автобусом марки «Рута 25», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонний сигнал світлофора. Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 під час розгляду справи визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.123 КУпАП. Пояснив, що не побачив заборонений сигнал світлофора, оскільки вже виїхав на залізничний переїзд, в автобусі в той час перебували пасажири.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 123 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене під час надання послуг з перевезення пасажирів або під час перевезення небезпечних вантажів, а саме в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений (ч.2 ст.123 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Згідно п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху Рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.123 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення Серія ААД № 338338 від 28.09.2022 року; рапортом інспектора СРПП відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 07.10.2022 року; відеозаписом події на CD-диску, з якого видно, що автобус марки «Рута 25», д.н.з. НОМЕР_1 в`їжджає на залізничний переїзд на увімкнений заборонний сигнал світлофора; поясненнями ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.123 КУпАП.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп..

Керуючись ст.ст. 221, 275-280, 283-287КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.123КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, без оплатного вилучення транспортного засобу

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі ДСА України 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка