Справа № 606/2089/21
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2022 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б. за участю секретаря судового засідання Пасько І.Б. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення порції № 3 (м. Теребовля) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю захисника Пацули В.О.

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №181582 від 16.09.2021 року, 16.09.2021 року о 18 год. 52 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Пежо Партнер д.н.з НОМЕР_1 в с. Струсів по вул.Степовій з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння очей та обличчя не виразна мова, хитка хода. Водій на місці зупинки продувати гозоаналізатор Драгер 6810 та їхати в лікувальний заклад відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Пацула В.О. вказує, що протокол, який складений відносно ОСОБА_1 є безпідставний, оскільки транспортний засіб не перебував у русі, обставин щодо законності зупинки транспортного засобу не було, що підтверджується Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року справа № 606/2092/21, рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10 листопада 2021 року у справі № 606/2092/21 скасовано та прийняти постанову, якою адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 577483 від 16.09.2021 року. Відеозапис з місця події є недопустимим доказом, оскільки відсутні дані про технічний прилад, яким було його здійснено фіксування, не зазначено про такий відеозапис в протоколі про адміністративне правопорушення, тому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв"язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із вимогами частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правилом статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У постанові серії БАВ №577483 від 16.09.2021 року, зазначено, що 16.09.2021 року о 18 год 52 хв. в с. Струсів по вул. Степова 83 керуючи автомобілем Пежо Партнер д.н.з НОМЕР_1 не користувався ременем безпеки, а також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки транспортного засобу працівниками поліції чим порушив п. 2.3 в, 9.9 б ПДР та вчинив правопорушення передбачені ч.5 ст.121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП. Накладено штраф у розмірі 510 грн.

Вказану постанову визнано протиправною та скасовано Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року справа № 606/2092/21. Як слідує з постанови, відеозапис з відео реєстратора поліцейського автомобіля та відеозапис із нагрудної камери поліцейського, не вказані як докази в постанові, отже є неналежними доказами. Також апеляційний суд вказав, що дослідивши докази, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вимогу поліцейського про зупинку. Таким чином, в адміністаративнх матеріалах відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 виконував функції водія транспортного засобу Пежо Партнер д.н.з НОМЕР_1 , за обставин описаних у протоколі про адміністративні правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За даних обставин суддя приходить до переконання, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За наведених обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною 1 статті 130, статтею 221, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 266, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка