Постанова

Іменем України

14.11.2022 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, за даними протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

30 вересня 2022 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №235356, 19.09.2022р. об 17 год. 19 хв. у місті Львові на перехресті вулиць Володимира Великого - Симоненка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Sharan 1.9 TDI д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимог дорожньої розмітки 1.1."суцільна лінія", перетнувши її, при перестроюванні з правої смуги в ліву, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, не пропустив автомобіль Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутньому напрямку по цій смузі, на яку мав намір перестроїтись, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів, що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав частково, з протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності частково не погоджується, вважає, що потерпілий у справі зі свого боку теж не дотримався правил дорожнього руху та припустив, що швидкість його автомобіля була завищеною, що стало додатковою підставою дорожньо - транспортної пригоди. Звернув увагу на те, що перед перестроюванням в ліву смугу, він увімкнув передню фару з показником напрямку руху ліворуч.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив, що матеріали адміністративної справи відповідають фактичним обставинам. Вважає, що саме ОСОБА_1 не дотримався правил дорожнього руху, що призвело до виникнення дорожньо - трансопртної пригоди. Зазначив, що відсутні протоколи про вчинення ним адміністративного правопорушення у даному випадку.

В судовому засідання за клопотаннями правопорушника та потерпілого, кожного окремо, переглянуто диски з відеозаписами, на яких зафіксовано момент зіткнення транспортних засобів.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що виразились у спричиненні ДТП та пошкодженні транспортних засобів.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 124 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ст. 14 Закону України Про дорожній рух , учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П. 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з підпунктом «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Переглянувши в судовому засіданні диски з відеозаписами, дослідивши схему місця ДТП, пояснення учасників судового процесу, суд вважає встановленим, що такі відповідають вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі , затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, правопорушником не надано, не здобуто таких і в процесі розгляду справи.

Сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень свідчать про те, що саме водій автомобіля марки Volkswagen Sharan 1.9 TDI д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів.

Суд враховує пояснення ОСОБА_1 , що перед перестроюванням його автомобіля, ним включено поворот ліворуч, що відображено на відеозаписах.

При цьому, на відеозаписах чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 перестроївся в ліву смугу, перетнувши суцільну лінію, чим порушив правила дорожнього руху.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 , ним не надано, не здобуто таких і під час судового розгляду справи.

Суд не вбачає підстав для призначення у справі судової автотехнічної експертизи, зважаючи на те, що досліджені в судовому засіданні матеріали адміністративної справи не містять неточностей чи розбіжностей у викладі фактичних обставин справи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Матеріалами адміністративної справи доведено, що саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не дотримався ПДР України, що призвело до дорожньо - транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина правопорушника ОСОБА_1 доведена зібраними по справі матеріалами.

Відтак, оцінивши докази у їх сукупності, беручи до уваги власне переконання, яке ґрунтується на безпосередній перевірці доказів і пояснень, отриманих у суді, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху.

Суд вважає докази у справі логічними, взаємопов`язаними та такими, що у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стягнення слід визначити з врахуванням особи винного, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев"яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Вилучене посвідчення водія повернути після набрання постановою законної сили.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь