ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1643/22

Провадження № 3/293/1372/2022

28 листопада 2022 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААБ №029245 про адміністративне правопорушення встановлено, що 02.10.2022 о 01 год. 50 хв. на а/д Видибор/Ганнопіль, водій керував автомобілем УАЗ 3909 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився в законному порядку із застосуванням приладу Drager, що підтверджується тестом 110 від 02.10.2022, результат якого - 2,35% (проміле), огляд проводився на нагрудну бодікамеру поліцейського, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання 17.10.2022, 07.11.2022 та 28.11.2022 ОСОБА_1 не прибув, повістка про виклик до суду на 28.11.2022 вручена ОСОБА_1 особисто, однак, незважаючи на це ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи чи інших до суду не подав.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порядку статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавець передбачає три склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи викладене вище, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого правопорушення, як керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є факт керування транспортним засобом та факт перебування водія у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №029245 від 02.10.2022 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №029245.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, згідно КУпАП підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами двох складових: керування транспортним засобом та перебування водія транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 029245, з якого вбачається, що водій 02.10.2022 о 01 год. 50 хв. на а/д Видибор/Ганнопіль керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу Drager, що було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані: відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску; роздруківка тестування на алкоголь від 02.10.2022 приладом «Alkotest Drager-6820» (показник приладу становив 2,35 проміле); письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №326776 від 02.10.2022 про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч.1, ч.2 ст. 126, ст. 125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Як вбачається із доданих до протоколу роздруківки тестування на алкоголь від 02.10.2022 проведеного за допомогою приладу Alkotest Drager-6820, результат тестування є позитивним (а.с.4), чим підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо встановлення факту керування транспортним засобом, суд зазначає наступне.

З оглянутого в судовому засіданні відеофайліву встановлено, що патрульний поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на пропозицію якого ОСОБА_1 погодився та пояснив, що вживав спиртні напої, однак неодноразово заперечив факт керування транспортним засобом 02.10.2022 о 01 год. 50 хв. на а/д Видибор/Ганнопіль, пояснити, як автомобіль з`явився на автодорозі не зміг.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із письмових показів свідка ОСОБА_2 , останній пояснив, що в його користуванні перебуває автомобіль УАЗ 3909 д.н.з. НОМЕР_1 , та яким з його згоди інколи користувався ОСОБА_1 . Близько 12 год. ночі (дату події не зазначено) без його відому ОСОБА_1 взяв автомобіль марки УАЗ 3909 д.н.з. НОМЕР_1 , який згодом було виявлено між селами Видибор та Ганнопіль, ОСОБА_1 був поряд з автомобілем.

Таким чином, з письмових показів свідка ОСОБА_2 не можливо достовірно встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом УАЗ 3909 д.н.з. НОМЕР_1 саме 02.10.2022 близько 01 год. 50 хв. на а/д Видибор/Ганнопіль.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №029245 складений 02.10.2022 за ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 сам по собі не може бути доказом керування транспортним засобом, тобто вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять.

Відповідно, суд дійшов висновку, що зібрані докази не можуть вважатися належним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст. 62 Конституції України).

За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ