Справа № 569/232/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Сидорук Є.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Рівненського міського суду Рівненської області за нововиявленими обставинами у справі №569/232/22, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Рівненського міського суду Рівненської області за нововиявленими обставинами у справі №569/232/22 від 20 травня 2022 року.

В поданій заяві зазначає про те, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області 20 травня 2022 року його було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. Одночасно стягнуто судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Із постанови вбачається, що 25 грудня 2021 року, о 04 год. 45 хв. в м. Рівне по вул. Костромська, 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Lend Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager №6820» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1623 від 25.12.2021, результат огляду становить 1,56 проміле, чим порушив вимоги п. 2. 9 а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адмінправопорушення серії ААБ №298817 від 25.12.2021 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Проте, дані зазначені у протоколі, в повній мірі не відповідають обставинами справи та документам, що долучені до нього, є неточними, не конкретизованими, такими, що ставлять під сумнів наявність в діях складу правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 у своїй заяві вказує, що основною нововиявленою обставиною є те, що працівниками поліції не було зафіксовано конретного порушення, а сааме те, що він керував транспортним засобом, та матеріали справи таких доказів не містять.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду заяви повімлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності порушника, що відповідає вимогам ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (в тому числі за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

Статтею 459 КПК України, на яку посилається заявник у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (N 3236/03) у справі "Пономарьов проти України", жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Суд також вважає, що істотними для справи є обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних її обставин) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною, зокрема, в постанові від 29 серпня 2018 року у справі№ 552/137/15-ц.

Тобто у даному випадку заявник скористався правом на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за наслідками якого була прийнята відповідна постанова. Окрім того обставини, на які покликається заявник, не є нововиявленими, вони були предметом розгляду у суді, існували на час розгляду справи та були відомі заявнику.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, ст. 6 ЄКПЛ, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови про перегляд постанови Рівненського міського суду Рівненської області за нововиявленими обставинами у справі №569/232/22від 20 травня 2022 року - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Є.І. Сидорук