Справа № 308/5957/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі головуючого судді Дегтяренко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Шкорки Ігоря Михайловича про відвід головуючого судді Хамник М.М. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться справа про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

07 листопада 2022 року до суду надійшла заява адвоката Плютач Володимира Романовича про відвід головуючого судді Хамник М.М. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотивує вимоги заяви про відвід тим, що на його думку дії судді Хамник М.М. у відповідності до вказаної постанови є такими, що викликають сумнів, щодо її неупередженості та об`єктивності, а саме самостійно вирішила збирати докази на доведення винуватості, а саме Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

З наведених мотивів адвокат не довіряє судді Хамник М.М. розгляд цієї справи. Суддя є упередженим, що є підставою для відводу.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розглядусправи попереджались у встановленому порядку, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід по суті.

З`ясувавши позиції сторін та дослідивши письмові матеріали долучені до заяви, суд виходить з того, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Стаття 246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому у даному випадку підлягає застосуванню аналогія права.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами встановленими КПК України.

У Кримінальному процесуальному кодексі України питання відводів та самовідводів регулюється вимогами ст.ст. 75-83.

Відповідно до вимог ст. 75 КПК України, обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні , визначені:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, завданням суду є те, що суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Крім того, в своїй професійній, громадській діяльності та приватному житті, суддя заради утвердження незалежності й неупередженості судової влади, зміцнення її авторитету в суспільстві повинен дотримуватись норм викладених в Кодексі професійної етики судді, стаття 2 якого, передбачає, що суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Відповідно до ч.5 статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення слідчого судді, судді від участі в судовому провадженні.

З`ясувавши підстави заявленого відводу, суддя приходить до переконання, що такі не можуть бути підставою відведення судді від розгляду справи виходячи з наступного.

Щодо збирання доказів суддею, суд зазначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують будь-яку обставину. Витребування Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щодо перебування гр-на ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, це документ, який лише підтверджує або спростовує діагноз і не є додатковим доказом, враховуючи той факт, що на його підставі видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якій долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення і надійшов разом з протоколом про притягнення особи до адміністративної відповідальності .

З огляду на встановлені обставини, заявлені адвокатом Шкоркою І.М. підстави відводу судді Хамник М.М. не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, а відтак обставин, які б викликали сумнів в упередженості судді Хамник М.М., не встановлено.

У зв`язку з наведеним заява адвоката Шкорки І.М. про відвід судді Хамник М.М. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

На підставі наведенного та керуючись ст. 278 КУпАП, ст.ст. 71, 81 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви захисника захисника ОСОБА_1 адвоката Шкорки Ігоря Михайловича про відвід головуючого судді Хамник М.М. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Суддя Катерина ДЕГТЯРЕНКО