г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1620/22
Номер провадження 3/213/1012/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріал, що надійшов з Полку патрульної поліції в

місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, працює в ПРАТ «ІНГЗК» механіком, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальностіза вчинення правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ААД №232233 від 21 липня 2022 року, ОСОБА_1 21 липня 2022 року о 13 год. 56 хвил. по вул. Каткова, 37 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області керував автомобілем марки DAEWOО LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від керування транспортним засобом водія відсторонено шляхом передачі тверезому водієві. Зафіксовано на бодікамери НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Відповідно до протоколу серії ААД №232234 від 22 липня 2022 року, ОСОБА_1 22 липня 2022 року об 11 год. 52 хвил. по вул. Недєліна, 2 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області керував автомобілем марки DAEWOО LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від керування транспортним засобом водія відсторонено шляхом передачі тверезому водієві. Зафіксовано на бодікамери НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Для забезпечення виконання приписів статті 36 КУпАП вважаю за необхідне розглянути вказані протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП в одному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, заперечував обставини, які викладені в протоколі. Пояснив, що він має захворювання: грижа дисків хребта та дискогенна радикулопатія, у зв`язку з чим двічі на рік проходить відповідне лікування в стаціонарі лікарні. Останній час лікувався з 23.06.2022 по 04.07.2022. У виписному епікризі вказано, що його стан шкіри блідо-рожевий, слизові оболонки рожево-червоні, тому патрульні поліцейські могли сприйняти це за наркотичний стан. Його двічі поспіль зупиняв один і той же екіпаж патрульної поліції. На їх пропозицію сісти до них в автомобіль та поїхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився, оскільки через сильні болі в спині не може сидіти на задньому сидінні автомобіля, де мало місця. Сісти спереду, де більше місця, йому не дозволили. Коли його вдруге зупинили була та сама розмова. Потім він сам поїхав в ПНД та пройшов медичний огляд, за висновком якого він не перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Вважає, що працівники патрульної поліції ставились до нього упереджено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), що кореспондується з п.1.9 ПДР на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктами 7, 8 Порядку передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні даних правопорушень надано протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ №232233 від 21.07.2022, серії ААБ № 232234 від 22.07.2022, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 21.07.2022 року та від 22.07.2022, рапорти поліцейських, письмові пояснення свідків.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Для підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, відповідно до ст. 251 КУпАП, до протоколу повинно було бути додано, зокрема відеозапис відмови водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містять посилання на номери бодікамер поліцейських, якими здійснювалась відеофіксація, однак відеозаписів з боді-камер долучено до протоколів не було та на запит суду не надано.

Підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння письмовими показаннями свідків, не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Відповідного висновку дійшов ВС у постанові від 27.06.2019 по справі № 560/751/17.

Крім того, такі пояснення свідків не підтверджені відеозаписом, який, як вказано в протоколах, здійснювався.

Із виписного епікризу хворого ОСОБА_1 видно, що він з 23.06.2022 по 04.07.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Криворізька міська лікарня №17» КМР з діагнозом: дискогенна радикулопатія ліворуч рецедивуючий перебіг, фаза загострення. Стан після операції вапоризації грижі диска. Хворий мав скарги на постійний біль попереку та відділів хребта, слабкість, за терпіння в лівій стопі. Також у епікризі вказано, що стан шкіри хворого блідо-рожевий, видимі слизові оболонки рожево-червоні. За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно, є відповідальним працівником, скарг не надходило.

Також встановлено, що ОСОБА_1 після складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення 22.07.2022 пройшов огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, та відповідно до висновку №1764 ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння у нього не виявлено.

Вищевказане дає суду підстави дійти висновку про недоведеність вини особи, щодо якої складено протокол.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Суд зауважує, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення ААД №232233 від 21.07.2022 та ААД №232234 від 22.07.2022 року, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, суд вважає, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень 21.07.2022 та 22.07.2022, передбачених ч. 1 ст. 130 КПК України.

З огляду на вищевикладене, провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягають закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутності складу адміністративних правопорушень.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 36, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (протоколи про адміністративне правопорушення ААД №232233 від 21 липня 2022 року, ААД №232234 від 22.07.2022) - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сии після спливу строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мазуренко