Справа № 522/7157/22
Провадження № 3/522/6680/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та у присутності її захисника адвоката Щенсної І.О., адміністративні матеріали, що надійшли з Полку управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, 28.05.2022 року о 21 год. 10 хв., в м. Одеса водій ОСОБА_1 , керувала автомобілем марки «MERCEDES-BENZ C250D», д/н НОМЕР_1 , по вул. Генуезька, 1/2, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «DRAGER-7510», що підтверджується тестом №633, результат огляду становить 0,62 % проміле. Від проходження огляду в медичному закладі водій відмовилась, чим водій порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Орган, який склав протокол, зазначену подію кваліфікував як порушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання проведене 20.09.2022 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 з`явилась разом зі своїм захисником, з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №221552 від 28.05.2022 року була не згодна та просила справу стосовно неї закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Пояснила, що перед тим як сісти за кермо автомобіля, вжила лише один бокал вина, тому була впевнена, що їй можна сідати за кермо. Вказала, що дуже жалкує про вчинене та їй дуже соромно.

В подальші судові засідання ОСОБА_1 не з`являлась, однак її інтереси представляла її захисник адвокат Щенсна І.О.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Щенсна І.О., просила справу стосовно її підзахисної про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказана на щире каяття ОСОБА_1 та те, що остання раніше до відповідальності не притягувалась.

Захисником були подані до суду письмові пояснення по справі, в яких зокрема було зазначено, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , не пояснили їй причину зупинки та в подальшому був порушений порядок її огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, поліцейськими під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було залучено двоє свідків, що є грубим порушенням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та тягне за собою визнання такого огляду недійсним. Також, технічний прилад марки «Drager Alcotest 7510» не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України, технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014, затвердженого Наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 щодо приладу електродіагностичного газоаналізатора «Drager Alcotest», згідно Наказу МОЗ від 10.02.2010 року №95, було здійснено до 10.02.2015 року.

В подальшому адвокат Щенсна І.О. подала до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначила, що ознайомившись з наданим відео-доказом, на її думку, він є недопустимим доказом, зокрема таким, що не доводить винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, а отже, справа стосовно останньої є такою, що підлягає закриттю за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, відеозапис з нагрудної камери № 471468 ведеться не з моменту виявлення правопорушення і до його завершення, як того вимагає норма закону, а з моменту, коли ОСОБА_1 вийшла з автомобіля на вимогу поліцейського. Крім того, з відеозапису вбачається систематичність та шаблонність дій працівників поліції, які полягають у незаконному та безпідставному зупиненні автомобілів. Вказаний відеофайл не засвідчений електронним цифровим підписом особи, яка здійснювала запис, чи особи, яка робила їх копію, тому він є неналежним доказом.

Також захисник вказала, що в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Захисник вказала на те, що працівниками поліції було здійснено вимірювання за допомогою «Drager Alcotest» раніше, ніж того вимагає інструкція з експлуатації, що в свою чергу призвело до неправильних та надмірно завищених показань, оскільки не витримано 15 хвилин перед вимірюванням після потрапляння в рот алкоголю. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівниками поліції, що щойно випила келих вина та повертається додому з ресторану «Три Барашка», однак на думку захисника, важливі деталі обставин працівниками поліції повністю проігноровано.

Крім того, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказала на те, що роздруківка тесту № 633 з портативного принтера ARMC 0136, сформована оператором, лейтенантом ОСОБА_2 , та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, складені інспектором патрульної поліції в Одеській області ДПП старшим лейтенантом Зінець О.Ю. не містять підпису осіб, які склали ці документи, що в свою чергу призводить до їх недопустимості.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та долучені документи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо посилання сторони захисту на те, що наявний у матеріалах справи відеозапис нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказам через те, що на ньому відсутній момент зупинки ОСОБА_1 , суд звертає увагу на зміст ч. 2 ст. 266 КУпАП, якою визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведений порядок також узгоджується із вимогами, викладеними у Розділі Х п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Так, на виконання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (Інструкції №1026), інспекторами поліції велася відеозйомка під час виконання службових обов`язків та складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 , яка дозволяє встановити обставини справи, що є основною їх функцією.

Суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських, які діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, захисник не надала суду даних про те, що дії працівників поліції, що зупиняли ОСОБА_1 та складали відносно неї протокол, були оскаржені в адміністративному порядку.

Таким чином, оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі.

Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи та має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Тому суд вважає, що відеозапис, залучений інспекторами поліції, є достатньо інформативним та приймає його як безумовний доказ у справі.

З посиланнями адвоката Щенсної І.О. щодо проведення огляду на стан сп`яніння приладом, який не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014 затвердженого Наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів», суд не погоджується з огляду на таке.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку торгівлі України до 01.01.2016 року.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany) до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 7510, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року № 1314-VII (із змінами) термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки вживається в такому значенні повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 і становить 1 рік.

Відповідно до Європейського стандарту EN 15964:2018, що наказом «Українського науково-дослідницького і навчально центру проблем стандартизації, сертифікації та якості» 08.11.2018 року № 404 прийнято як національний стандарт за позначенням ДСТУ EN 15964:2018 (EN 15964:2011, IDT «Breath alcohol test devices other than single use devices - Requirements and test methods») «Пристрої неодноразового використання для контролю видихуваного повітря, максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drаger Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Згідно роздруківки результату приладу «DRAGER ALCOTEST» №7510, прилад №ARLM 0415, тест №633, який міститься в матеріалах справи, дата останнього градуювання вказана 22.06.2021 року.

На вимогу клопотання сторони захисту про витребування доказів, судом здійснювався запит до Управління патрульної поліції в Одеській області щодо долучення до матеріалів справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «DRAGER ALCOTEST 7510» (№ARLM-0415), який використовувався під час проведення огляду працівниками поліції ОСОБА_1 від 28.05.2022 року.

З наданих Управлінням патрульної поліції в Одеській області копії документів, вбачається законність експлуатації спеціального технічного засобу «DRAGER ALCOTEST 7510».

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Газоаналізатор «ALCOTEST 7510» (№ARLM-0415) є чинним до 23.06.2022 року. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Крім того, згідно сертифікату відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва № UA.TR.039.645, Газоаналізатор «ALCOTEST 7510» дійсний до 07.06.2023 року. Орган з оцінки відповідності ДП «УМЦС» зазначив, що виробник впровадив систему управління якістю виробництва медичних виробів. Система управління якістю виробника повністю відповідає Додатку 6 Технічного регламенту щодо медичних виробів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року № 753 та підлягає періодичному нагляду.

Тобто, газоаналізатор «Alcotest 7510», дозволений для проведення освідування на території України.

Таким чином, суд вважає огляд на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 , проведений на місці зупинки працівниками поліції у відповідності до норм діючого законодавства з використанням технічного засобу, градуюваного відповідно до чинних вимог, є таким, що відповідає нормам чинного законодавства України.

Стосовно посилань захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Щенсної І.О., на відсутність свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 221552 від 28.05.2022 року, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року № 1231-IX до статті 266 КУпАП були внесені зміни, а саме частину другу викладено в такій редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Враховуючи, що під час проведення огляду водія ОСОБА_1 поліцейський застосував технічні засоби відеозапису, які були долучені до матеріалів справи, тому з урахуванням вищенаведених законодавчих змін, присутність двох свідків при огляді особи не була обов`язковою.

Посилання захисника щодо того, що працівниками поліції було здійснено вимірювання за допомогою «Drager Alcotest» раніше, ніж того вимагає інструкція з експлуатації, що в свою чергу призвело до неправильних та надмірно завищених показань, оскільки не витримано 15 хвилин перед вимірюванням після потрапляння в рот алкоголю, суд до уваги не бере з огляду на наступне.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснила, що перед тим як сісти за кермо, випила келих вина у ресторані «Три Барашка». При цьому, суд враховує, що навіть, якщо особа випила келих вина саме перед тим як сісти за кермо, а не під час вживання вечері, необхідний деякий час, щоб розрахуватися за замовлення, сісти за кермо, завести автомобіль, виїхати на дорогу та доїхати до місця, де її зупинили працівники поліції. Після зупинки працівниками поліції до моменту проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора пройшло ще декілька хвилин. Тобто з моменту як ОСОБА_1 , з її слів випила келих вина, мало б пройти приблизно 15 хвилин.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 221552 від 28.05.2022 року, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується: 1) роздруківкою результату приладу «DRAGER ALCOTEST» №7510, прилад № ARLM 0415, тест №633, згідно якого результат огляду на стан алкогольного сп`яніння складає 0, 62 % проміле; 2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 3) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.05.2022 року; 4) відеозаписами на DVD-R диску, на яких зафіксований факт проходження ОСОБА_1 на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST».

Щодо посилань захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на відсутність підписів на роздруківці тесту № 633 з портативного принтера ARMC 0136, на акті огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, та на направленні на огляд до закладу охорони здоров`я, суд зазначає, що в сукупності з іншими доказами, які доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, це не може бути підставою для закриття справи на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Крім того, це не спростовує той факт, що водію ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці, який остання пройшла, та результат огляду показав, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перебувала в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

Більш того, сама особа підтвердила факт вживання алкогольного напою та керування транспортним засобом, як на місці зупинки так і під час судового розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, яким встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, версія сторони захисту свого підтвердження під час судового розгляду не знайшла. Натомість матеріали справи містять достатні докази для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та суд розцінює її як спробу уникнути відповідальності, оскільки захисник Маркова А.О. вказує на порушення працівниками поліції порядку освідування на стан сп`яніння, при цьому дії останніх вони не оскаржували.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, яка відповідно до ст. 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене нею адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП, передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З протоколу вбачається, що у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.10.2016 року, що вказує на те, що вона має право керувати транспортними засобами.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб