Миколаївський апеляційний суд
Єдиний унікальний номер судової справи 484/1745/22
Номер провадження 33/812/188/22 Головуючий суду І інстанції суддя МаржинаТ.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді Бондаренко Т.З.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Восковенка Вадима Миколайович, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 вересня 2022 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 089498, від 17 червня 2022 року, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП., яке виразилось у порушенні вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме 17 червня 2022 року о 21:50 годині в м. Первомайськ Миколаївської області по пров. Короленко, 9 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем RENAULT LOGAN н.з НОМЕР_1 , не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху автомобілем заднім ходом та здійснив зіткнення з газопроводом. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та пошкоджено стійку газопроводу; тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. на користь держави, а також стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 496 грн. 20 коп.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 15 вересня 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Восковенко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити справу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час судового розгляду суд допитував свідка ОСОБА_2 , який є неповнолітнім без участі законного представника.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля.

Додана до матеріалів справи схема ДТП не відповідає вимогам інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки в ній не зазначені координати транспортного засобу причетного до ДТП, відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, координати зіткнення, ширину проїжджої частини, ширину узбіччя. Також, районний суд неправомірно не об`єднав дві справи в одне провадження за ст. ст. 130 та 124 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 ослідивши наявні у справі матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Вимог ч.ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП, особа яка вчинила, адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Як зазначено у статті 9 КУпАп (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Отже, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 10.9 Правил під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 089498, від 17 червня 2022 року, ОСОБА_1 17 червня 2022 року о 21:50 годині в м. Первомайськ Миколаївської області по пров. Короленко, 9 керуючи автомобілем RENAULT LOGAN н.з НОМЕР_1 , не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху автомобілем заднім ходом та здійснив зіткнення з газопроводом, в наслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та було пошкоджено стійку газопроводу, тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вказаний протокол підписано працівником поліції, свідком ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень та підпису у протоколі.

На доданій до протоколу схемі місця ДТМ чітко зазначено де проходить вулиця Короленко, зображені житлові будинки під номером 5,7,9,11, місце проходження газопроводу, чітко зафіксоване місце ДТП, вказано розташування автомобіля RENAULT LOGAN н.з НОМЕР_1 та сліди юзу авто. На зворотному боці аркуша вказаної схеми зазначені механічні пошкодження отримані автомобілем в наслідок ДТП (а.с.2).

Свідок ОСОБА_2 допитаний в судовому засіданні, показав, що перебуваючи вдома, він почув гуркіт, вийшов на вулицю та побачив, що автомобіль сперся на газову опору та знаходиться на газопроводі в підвішеному стані: три колеса у повітрі, одне колесо на землі. Всі двері автомобіля були зачинені, біля автомобіля нікого не було. Він взяв ліхтарик та підійшов до автомобіля зі сторони водія, посвітив. Через вікно побачив, що в автомобілі сидів ОСОБА_1 , ноги якого були на водійському сидінні, а сам він намагається перелізти на пасажирське. Про те, що ОСОБА_1 перелазить з місця водія на пасажирське, він зрозумів, оскільки ноги ОСОБА_1 були на педалях, а тіло знаходилось у положенні на спині на коробці передач між сидінням водія та пасажира. По приїзду газової служби ОСОБА_1 так і залишився сидіти, тому що не зміг перелізти на пасажирське сидіння, що бачили працівники газової служби. Його просили не рухатись, так як газова опора пошкоджена і автомобіль міг впасти. Однак ОСОБА_1 на це не зважав та продовжував перелазити. Працівники газової служби витягли ОСОБА_1 через пасажирське сидіння.

Із відеозапису наявного в матеріалах справи, який досліджувався судом першої інстанції, вбачається, що на місці ДТП перебувають ОСОБА_1 , поліцейські, працівники газової служби та свідки. ОСОБА_1 заперечує, що він був за кермом автомобіля, пояснюючи, що автомобілем керувала інша особа, а саме, в одному випадку він вказував, що то була його знайома ОСОБА_3 , в іншому випадку - ОСОБА_4 . Поліцейськими на відео було встановлено, що ключі від автомобіля знаходились у кармані ОСОБА_1 . З розмови ОСОБА_1 зі свідком, на відео, слідує, що останній просить свідка подивитись задню частину його автомобіля, чи міг він збити газову трубу та чи є вм`ятина, та в розмові вказує, що «я не влетів, якщо навіть я здавав назад».

Таким чином із відео чітко вбачається, що інших учасників ДТП на місці пригоди не було, ключі від автомобіля були у ОСОБА_1 в кармані заперечуючи на камеру свою причетність до ДТП, ОСОБА_5 тут же в розмові із свідками він розказує, що він здавав назад.

Районний суд правильно послався на наведені докази, дав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 10.9 Правил дорожнього руху України та скоєнні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 124 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_5 не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки в повній мірі спростовуються наведеними доказами у справі. Доказів протилежного ОСОБА_1 суду не надав.

Також не є спростовними винуватості ОСОБА_1 в скоєнні ДТП і посилання в апеляційній скарзі на те, що покази свідка ОСОБА_2 не можна прийняти до уваги, оскільки він, як неповнолітня особа (17 років) був допитаний судом без присутності батьків чи педагога.

Так, відповідно до положень ст. 272 КУпАП, як свідок у справі може бути викликана кожна особа, про яку є данні, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню у цій справі.

Оскільки ОСОБА_2 особисто був присутній на місці ДТП, то він обґрунтовано був допитаний в якості свідка. Його письмові пояснення у справі, пояснення на відео, а також покази в суді є ідентичними, логічними та послідовними і такими, що відповідають іншим доказам у справі та реальній обстановці подій, а тому правдивість таких показів не викликає сумнівів. За такого, саме по собі порушення процедури допиту свідка, не може бути спростовним для тих обставин, про які повідомив свідок.

Крім цього, є безпідставними посилання в апеляційній скарзі на не повноту даних, які містяться в схемі ДТП, оскільки таке спростовуються наведеним вище змістом схеми ДТП, в якій значаться всі необхідні данні для встановлення як місця ДТП так і його наслідків. До того ж ці фактичні данні не оспорюються ОСОБА_1 . Так, відсутність координатів транспортного засобу, координатів зіткнення та ширини проїзної частини та ширину узбіччя,на що вказує апелянт, не є вирішальними у доведеності вини ОСОБА_1 .

Також, доводи районного суду щодо безпідставного не об`єднання двох справ в одне провадження за ст. ст. 130 та 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 не впливають на наведені висновки суду. На даний час, постановою апеляційного суду від 11 жовтня 2022 року залишено без змін постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. А отже відсутні підстави для закриття провадження у справі, як на тому вказано в апеляційній скарзі.

Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень районним судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваної постанови районного суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Восковенка В.М. залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко