Справа № 456/1622/22
Провадження № 3/456/1007/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

20 червня 2022 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Задеревач Стрийського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з середньою-спеціальною освітою, розлученої, має на утриманні одну малолітню дитину, здійснює догляд за незрячою особою із встановленою інвалідністю І-ої групи, не працюючої, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалась,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

07.06.2022 року від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надішли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП (зареєстровані в діловодстві суду за вх. № 7674).

Так, ОСОБА_1 26.05.2022 року близько 11:30 год. за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 , не створила належних умов для життя та виховання своїй малолітній дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме залишила зазначену дочку під нагляд її батька ОСОБА_3 , який є незрячою особою із присвоєною йому інвалідністю І-ої групи, чим допустила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання зазначеній дитині.

Судове засідання у цій справі призначалося на 20.06.2022 року о 09:15 год. у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що по вул. Т. Шевченка, 89, у м. Стрий Львівської області.

ОСОБА_1 , будучи належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час судового розгляду цієї справи, у призначене судове засідання з`явилася та після роз`яснення їй прав і обов`язків, визначених у ст. 268 КУпАП, надала пояснення, згідно з котрими повністю підтвердила викладені у складеному відносно неї протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП обставини, щиро покаялася у скоєному. Вказала, що одна виховує малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як її батько ОСОБА_3 є особою із присвоєною І-ою групою інвалідності (по зору), за яким вона також здійснює догляд, а того дня вона була змушена поїхати у м. Моршин Стрийського району Львівської області для того, щоб придбати продукти харчування та речі необхідного у господарстві вжитку. Зазначила також, що усвідомила наслідки своїх дій, й обіцяє більше такого у майбутньому не допускати т а, по-можливості, брати дочку із собою.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 150 СК України закріплюються такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наведених вище вимог законодавства не дотрималась, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 912949, котрий складений 26.05.2022 року у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення вимог чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства»;

- поясненнями ОСОБА_1 від 26.05.2022 року, в котрих остання, з-поміж іншого, вину визнала та щиро розкаялась у вчиненому. Підтвердила, що дійсно вказаного дня була змушена поїхати у м. Моршин Стрийського району Львівської області для того, щоб придбати продукти харчування та речі необхідного у господарстві вжитку, й залишила при цьому свою малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд її батька ОСОБА_3 , який є незрячою особою із присвоєною йому інвалідністю І-ої групи. Зазначила, що в подальшому цього більше не допустить;

- копією свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Станківською сільською радою Стрийського району Львівської області 10.12.2015 року, з котрого вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є її матір`ю;

- матеріалами перевірки, проведеної на підставі заяви ОСОБА_3 від 26.05.2022 року, котрою підтверджуються обставини щодо залишення ОСОБА_1 вказаного числа свою малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд її батька ОСОБА_3 , який є незрячою особою із присвоєною йому інвалідністю І-ої групи.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки остання, будучи особою, яка являється матір`ю малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку на певний період залишила без належного нагляду, а саме на особу з інвалідністю І-ої групи, не забезпечила належних умов для життя, виховання та виховання цієї дитини, що, власне, нею не заперечується та підтверджується наявними у справі матеріалами, чим порушила вимоги чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства».

В силу положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проаналізувавши характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та обставини його вчинення, враховуючи особу порушниці, ступінь її вини та складні життєві обставини, в яких вона перебуває вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити їй усне зауваження, оскільки як встановлено у судовому засіданні, подія мала разовий характер та була викликана необхідністю забезпечити малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її батька ОСОБА_3 , який є незрячою особою з інвалідністю І-ої групи, продуктами харчування та іншими необхідними речами.

За змістом ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відтак провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Суддя також враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 8-9, 22, 40-1, 184, 245, 251-252, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення у зв`язку із малозначністю, не накладаючи на неї адміністративне стягнення.

ОСОБА_1 оголосити усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - закрити.

Копію цієї постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання у частині стягнення судового збору становить три місяці.

Суддя В.Я. Микитин