Справа № 459/1680/22 Головуючий у 1 інстанції: Дем"яновська Ю.Д.
Провадження № 33/811/1151/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 15 вересня 2022 року,

встановив:

цією постановою, відмовлено у задоволенні клопотання Львівської музичної школи №4 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності із передачею його на поруки трудового колективу Львівської музичної школи №4.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 09 липня 2022 року о 09.01 год. в м. Червоноград по вул. Івасюка,13, керував автомобілем марки «DACIA LOGAN» д.н.з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому порядку, проводився із застосуванням технічного засобу «Drager» Alkotest 6820, результат 0,29 проміле.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Наголошує, що постанова місцевого суду є необ`єктивною, винесена без належної оцінки його пояснень, без врахування його доводів.

Повідомляє, що працівниками поліції не було повідомлено причину зупинки його транспортного засобу, не роз`яснено в достатній мірі прав та обов`язків, не надано копію протоколу про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції введено його в оману, порушено «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Звертає увагу, що калібрування приладу «Драгер» здійснювалося 18 листопада 2021 року, хоча згідно з технічними даними приладу калібрування повинно проходити кожні 6 місяців.

Повідомляє, що керував автомобілем у зв`язку із крайньою необхідністю, оскільки була загроза здоров`ю його батька.

Судом не враховано його характерезуючих даних та матеріального становища.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 132840 від 9 липня 2022 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Dacia Logam» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено зі згоди водія, у встановленому законом порідку, за допомогою приладу «Драгер 6820», результат 0.29 проміле, окрім того водій визнав вину;

- відомостями акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с. 4), з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер 6820» (результат 0,29 проміле), з результатом погодився;

- результатом приладу «Драгер 6820» (а.с. 2), відповідно до якого огляд було проведено 9 липня 2022 року, результат 0,29 проміле, з результатом водій ознайомився;

- інформацією з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( а.с.5), з якого вбачається. що у водія ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, вираження тремтіння пальців рук, порушення мови), запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі від якого він відмовився;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» (результат огляду 0,29 проміле), з результатом огляду погодився.

Аргументи ОСОБА_1 , що працівниками поліції не було повідомлено причину зупинки його транспортного засобу, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції було повідомлено причини зупинки транспортного засобу.

Доводи сторони захисту, що йому не роз`яснено в достатній мірі прав та обов`язків, не беруться до уваги апеляційного суду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №132840 від 9 липня 2022 року (а.с.1), водієві ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, окрім того повідомлено про місце розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом водія у протоколі.

Покликання апелянта, не те, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення ААД 132840 від 9 липня 2022 року, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки ОСОБА_1 розписався у протоколі про адміністративне правопорушення в графі де зазначено, що він зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про нього дані правильні ( а.с. 1).

Що стосується, доводів сторони захисту, що працівники поліції ввели його в оману, порушили «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», та такі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, 9 листопада 2015 року, № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів .У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Пунктом 3 розділу I Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, зазначених вимог закону працівниками поліції було дотримано в повному обсязі, окрім того жодного упередженого ставлення до водія чи спроб ввести в його оману, з відеозапису не встановлено.

Твердження апелянта, що калібрування приладу «Drager Alcoteste 6820», повинно здійснюватися кожні 6 місяців, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, що затверджено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747, міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлений 1 раз на рік.

З роздрукованого чеку приладу «Drager Alcoteste 6820», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 18 листопада 2021 року, а його проходження огляду на стан сп`яніння проводився 9 липня 2022 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alcoteste 6820» (а.с.2).

З приводу посилань апелянта що того, що він діяв в стані крайньої необхідності, апеляційний суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Піддаючи оцінці матеріали справи та враховуючи обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що ситуація з ОСОБА_1 не може вважатися, як крайня необхідність, оскільки в скарзі, так і під час розгляду справи учасниками не було конкретизовано та доведено, що він не мав можливість іншим чином уникнути даної ситуації, окрім того з відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається, що водій повідомляв працівників поліції про те, що сів за кермо у зв`язку із крайньою необхідністю.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень Червоноградським міським судом Львівської області вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинені ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 15 вересня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.