Справа № 199/6913/22
ПОСТАНОВА

іменем України

25.10.2022 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого спеціалістом технічних навігацій в Державному підприємстві «Відділ інженерно технічних частин», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: захисника адвоката Ружа І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 23.08.2022 о 21:15 годині у місті Дніпрі на пр. Мануйлівський, буд. 22 водій ОСОБА_1 керував т.з. «Audi A3», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками. В той же час, в судове засідання з`явився його захисник адвокат Ружа І.В., який надав суду письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки він був тверезий. Зауважив, що на початку спілкування працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору «Драгер», на що він погодився, пройшов огляд на стан сп`яніння, результат якого був негативний: 0,14 проміле, з чим він погодився. Проте, це не влаштувало працівників поліції і останні, зловживаючи своїми правами, знаючи, що в салоні автомобіля перебувають його дружина та 2 малолітні дитини, почали йому пропонувати знову, повторно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але за допомогою іншого газоаналізатора «Драгер», якого у них при собі не було і який було необхідно чекати або проїхати до медичного закладу, на що він відмовився, оскільки вважав такі дії працівників поліції незаконними, приймаючи до уваги виконання ним вимог ст. 266 КУпАП.

Вислухавши думку захисника, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 та матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, до суду надійшла справа, до якої були долучені: протокол про адміністративне правопорушення та його копія; відеозапис з бодікамери поліцейського; рапорт працівника поліції.

Під час дослідження відеозапису з бодікамери поліцейського встановлено, що даний відеозапис взагалі не містить оголошення поліцейським, тобто фіксації, ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, на питання поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відповідає позитивно, проходить такий огляд на місці за допомогою газоаналізатору, результат огляду 0,14 проміле, з результатом якого ОСОБА_1 погодився. Після чого поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 повторно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора, відмовитися від такого огляду або проїхати до медичного закладу. Відеозапис з бодікамери поліцейського не містить пропозиції водію пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я через наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння.

Викладене свідчить про те, що поліцейський, провівши огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та отримавши негативний результат (0,14 проміле), не мав права вимагати від водія ОСОБА_1 проходити повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою іншого газоаналізатора, оскільки підстав для цього не було, як і не мав права вимагати від водія ОСОБА_1 проходити огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами такий огляд міг бути проведений в закладі охорони здоров`я.

Тобто, ст. 266 КУпАП не надає права поліцейському проводити на місці декілька оглядів водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якщо перший із таких оглядів має негативний результат, який вказує на тверезий стан водія; ця норма закону не надає права поліцейському не погоджуватися з результатом огляду водія на місці, проведеного самим же поліцейським і пропонувати водію, в такому разі, проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки, як зазначено в ч. 3 ст. 266 КУпАП, незгоду з проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоду з його результатами може висловити лише водій, а в даному випадку водій ОСОБА_1 погодився з результатом його огляду поліцейським за допомогою газоаналізатора «Драгер».

Крім того, слід зазначити, що не тільки відеозапис з бодікамери поліцейського не містить оголошення і фіксування у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що могло би стати підставою для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але і письмові матеріали справи не містять доказів наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, приймаючи до уваги і те, що справа не містить направлення водію до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, від проходження якого водій ОСОБА_1 , начебто, відмовився.

Зокрема, згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В такому випадку, у відповідності до п. 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), поліцейський повинен був скласти «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

«Направлення» повинно містити заповненим розділ щодо результату огляду водія, проведеного поліцейським, виявлених ознак сп`яніння, що стало підставою для направлення водія для огляду в заклад охорони здоров`я.

Складення «Направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я» є обов`язковим, оскільки відповідно до додатку 4 до Інструкції (пункт 16 розділу ІІІ) «Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» має містити заповненим п. 5 наступного змісту: «Ким посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б., підпис та коли (точний час рік, год., хв.) направлена на огляд обстежувана особа, адже згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Оскільки поліцейський не склав «Направлення» на огляд водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно не зафіксовано як самих ознак наркотичного сп`яніння у водія цим документом, так і точний час їх виявлення, що є порушенням п. 8 розділу І та суперечить змісту додатку 4 до Інструкції, що, в свою чергу, порушує ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Як слідує з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно оформлення відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння з порушенням вимог ст. 266 КУпАП має наслідком недопустимість зібраних доказів по справі.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося з чисельними та суттєвими порушеннями умов як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення, як доказ по справі, є недопустимим.

За таких обставин слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, результат дослідження та оцінки доказів надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи поза розумним сумнівом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , приймаючи до уваги істотні порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, а тому, зважаючи на вимоги ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко