Справа № 169/17/22
Провадження № 3/169/349/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.,

з участю

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Турійського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у період з 03 серпня 2021 року по 21 грудня 2021 року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання і виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що інколи не встигає прибирати за трьома дітьми, діти проживають в окремих кімнатах, по мірі матеріальних можливостей їхньої сім`ї продуктами харчування, одягом та взуттям забезпечені, відвідують школу та добре навчаються. Вказувала, що не ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

За змістом положень статей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності і з`ясувати, чи було вчинено правопорушення та чи винна в цьому особа, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, умов проживання, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу додано акти обстеження умов проживання від 03 серпня 2021 року та 07 грудня 2021 року.

Таким чином, за період з 03 серпня 2021 року по 21 грудня 2021 року, протягом якого ОСОБА_1 ставиться у провину ухилення від виконання обов`язків щодо належного забезпечення умов проживання дітей, лише двічі проводилося обстеження умов проживання.

В акті від 03 серпня 2021 року зазначено, що в будинку брудно, постіль не прана та стоїть неприємний запах, однак для дітей є спальні місця, одяг, взуття та продукти харчування.

В акті від 07 грудня 2021 року зазначено, що в будинку тепло, безпорядок в коридорі і біля будинку, сім`я тримає курей, для дітей є окреме місце для навчання, книги, одяг та взуття. В будинку є продукти харчування.

Обидва обстеження здійснені на підставі звернень односельчан, однак самих звернень до протоколу не додано, прізвищ таких односельчан не зазначено, що унеможливлює перевірку вказаної обставини.

Аналіз диспозиції частини першої статті 184 КУпАП та викладених обставин справи в їх сукупності дає підстави для висновку, що одноразові факти неналежних умов проживання, зафіксовані на протязі тривалого часу виключно в актах обстеження, не можуть бути беззаперечним доказом умисного ухилення матері дітей від належного виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення умов проживання дітей та не може достовірно й беззаперечно свідчити про тривале й систематичне, свідоме й умисне нехтування матір`ю своїми обов`язками, що негативно впливає на життя і розвиток дітей.

Будь-які належні та допустимі докази на підтвердження ухилення ОСОБА_1 в розумінні закону від виконання передбачених законом батьківських обов`язків щодо забезпечення навчання і виховання своїх дітей в матеріалах справи відсутні, що свідчить про формальний підхід органу, який порушив це провадження, до встановлення і з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, та про доведеність її винуватості у вчиненні цього правопорушення.

Будь-які належні, допустимі і беззаперечні докази на спростування вищевказаного в матеріалах справи відсутні.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 184, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя