№ 3/755/213/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 309010, ОСОБА_1 , 06 грудня 2021 року, о 03 годині 50 хвилин, у м. Києві, по пр-ту Перемоги, 105, керував автомобілем «Ssang Yong Actyon», д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови та координації рухів; зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився в кабінеті лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20, що зафіксовано на камеру АА 00068, тобто, своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначивши, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено незаконно та безпідставно, оскільки від проходження огляду він не відмовлявся, а навпаки погодився його пройти, що було й зроблено.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Рябенко О.В. заявив клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та є таким, що складений з порушенням діючого законодавства. Зокрема, пояснив, що 06.12.2021 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, на проїзній частині, ОСОБА_1 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_2 , де останні в кіоску придбали каву та повернулися до автомобіля ОСОБА_1 «Ssang Yong Actyon», д/н НОМЕР_1 , в салоні якого, вони спілкувалися з приводу робочих питань, періодично виходили з автомобіля, щоб покурити. Приблизно о 03 годині 00 хвилин, до їх автомобіля під`їхав автомобіль патрульної поліції та вийшовши з автомобіля, працівники поліції поросили ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія і технічний паспорт на автомобіль і на його запитання з яких причин у нього вимагають пред`явити документи, останні повідомили, що на його автомобілі вбачаються пошкодження кузовних частин, що може слугувати причетністю до дорожньо-транспортної пригоди. Надавши необхідні документи, працівники поліції почали висловлювати припущення на наявність у ОСОБА_1 , начебто, ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням відповідного технічного засобу, на проведення якого останній погодився, оскільки не вживав алкогольних напоїв та знаходився у тверезому стані. Після того, як технічний засіб вказав на відсутність алкогольного сп`яніння, працівники поліції почали висловлювати припущення, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, на що останній категорично заперечив. Зокрема пояснив, що ніхто з працівників поліції ОСОБА_1 будь-якими засобами в очі не світили, яким-небудь іншим чином його стан не перевіряли, однак, зважаючи на такі припущення працівників поліції, спочатку ним особисто, а потім вже працівником поліції, було запропоновано пройти відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Вказані факти підтверджуються доданим до протоколу відеозаписом з відеокамери (файл DSJ_0000068_0000068 проміжок часу з 03:22:56 по 03:23:28). Прибувши до відповідного закладу охорони здоров`я, лікарем, у присутності поліцейських, був проведений огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, однак, результати огляду останньому повідомлені не були, після чого, працівники поліції запропонували йому вийти з кабінету лікаря, де на них зачекати. У подальшому, коли працівники поліції вийшли з кабінету лікаря, то запропонували ОСОБА_1 пройти до службового автомобіля, у салоні якого, інспектором поліції останньому був зачитаний вже складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, він, начебто, в кабінеті лікаря-нарколога відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Де саме складався інспектором поліції протокол, ОСОБА_3 не відомо, при цьому, ОСОБА_1 зазначив, що від проходження огляду не відмовлявся, був оглянутий лікарем в присутності працівників поліції у відповідному закладі охорони здоров`я. Після того, як ОСОБА_1 було зачитано протокол, інспектор поліції запропонував останньому розписатися в ньому щодо отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом та отримання копії самого протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 309010 зазначив, що він складений 06.12.2021 року о 04 годині 40 хвилин, що не відповідає відеозапису, долученого до матеріалів справи. Зокрема, зазначив, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, а саме, внесено додаткові відомості у протокол після його складання, зокрема, в графі до протоколу додається - інспектор додатково вніс відомості про те, що до нього додається направлення і на підтвердження своїх пояснень, надав для долучення до матеріалів справи копію протоколу серії ААБ № 309010 від 06.12.2021 року, в якому такий запис відсутній. Таким чином, відсутні докази, які б достовірно свідчили про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а тому, в діях останнього відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, у судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рябенка О.В., було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Рябенка О.В., дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що саме особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, керувала автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 7 розділу І та п. 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Рябенко О.В. пояснив, що працівники поліції почали висловлювати припущення на наявність у ОСОБА_1 , начебто, ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням відповідного технічного засобу, на проведення якого останній погодився, оскільки не вживав алкогольних напоїв та знаходився у тверезому стані. Після того, як технічний засіб вказав на відсутність алкогольного сп`яніння, працівники поліції почали висловлювати припущення, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, на що останній категорично заперечив. У подальшому, самим ОСОБА_1 , а потім вже працівником поліції, було запропоновано пройти відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Прибувши до відповідного закладу охорони здоров`я, лікарем, у присутності поліцейських, був проведений огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, однак, результати огляду останньому повідомлені не були. Після чого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 вийти з кабінету лікаря, а вже потім у салоні автомобіля, інспектором поліції останньому був зачитаний вже складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, він, начебто, в кабінеті лікаря-нарколога відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Однак, як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що і було зроблено, проте, було виявлено негативний результат, тому у подальшому, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога щодо встановлення стану наркотичного сп`яніння, на що останній погодився та навіть сам про це зазначив.

Зокрема, згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Відповідно до ч. 1 розділу VII вищезазначеної інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції.

Крім того, згідно п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НРУ від 03 лютого 2016 року № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора), все спілкування повинне бути записано безперервно.

Однак, як вбачається з переглянутого у судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського, який долучений до матеріали справи, відео не є безперервним, містить три відеофайли, починається вже з моменту проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та не містить, а ні моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Ssang Yong Actyon», д/н НОМЕР_1 , а ні моменту його зупинки.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 03 годині 50 хвилини, однак, як вбачається з вищезазначеного відеозапису (перший відеофайл), який триває всього одну хвилину, вже о 03 годині 16 хвилин ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що суперечить обставинам, викладеним у протоколі.

Крім того, як вбачається з відеозапису (другий відеофайл), який триває з 03 години 22 хвилини до 03 години 23 хвилини, працівник поліції вказує ОСОБА_1 на ознаки наркотичного сп`яніння і останній погоджується проїхати на огляд до лікаря-нарколога.

Далі, як вбачається з відеозапису (третій відеофайл), який починається о 05 годині 06 хвилин та триває менше трьох хвилин, працівник поліції в службовому автомобілі ознайомлює ОСОБА_1 вже зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відеозапис, що долучений до матеріалів справи, не містить доказів обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, не містить моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не містить моменту знаходження останнього у медичному закладі та не містить взагалі його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також, не спростовує пояснення ОСОБА_1 та адвоката Рябенка О.В., надані у судовому засіданні.

Так, відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Однак, у порушення ст. 266 КУпАП працівниками поліції не надано жодного доказу, що огляд ОСОБА_1 проводився у присутності двох свідків або ж за допомогою застосування технічних засобів.

Зокрема, долучений відеозапис до матеріалів справи взагалі не містить відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку у кабінеті лікаря-нарколога, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, згідно з п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Як вбачається з наданої адвокатом Рябенком О.В. копії протоколу серії ААБ № 309010 від 06.12.2021 року, у ній відсутня відмітка про те, що до нього додається направлення на огляд, однак, як вбачається з оригіналу даного протоколу, така відмітка наявна, що вказує на порушення вищевказаної Інструкції.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, у порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

У зв`язку з викладеним, слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.).

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Рябенка О.В., надані у судовому засіданні, які не спростовуються наданими матеріалами, а, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: