Справа № 752/4480/22
Провадження №: 3/752/3734/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 травня 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що 12.02.2022 о 11 год. 00 хв. неповнолітня ОСОБА_2 пішла з місця проживання та не повернулася додому.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнала. Пояснила суду, що жодних насильницьких дій відносно доньки не вчиняла. Дійсно між нею і дочкою у той час були непорозуміння, оскільки вона зустрічалася із хлопцем, який мав на неї великий психологічний вплив та налаштовував дочку проти родини. Більш того, цей хлопець спонукав її дочку вживати заборонені речовини. Після того, як цей факт був виявлений, вона намагалася переконати доньку не спілкуватися з даною особою. Між тим, всі розмови з донькою ніякого виховного ефекту не мали і дочка пішла з дому. Викликала поліцію під впливом емоцій, оскільки хвилювалася за дитину. На даний час всі непорозуміння з донькою вирішені.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 , у присутності матері, суду пояснила, що дійсно деякий час зустрічалася із хлопцем, він мав на неї вплив та налаштовував проти матері. На момент складення протоколу вона не в повній мірі віддавала звіт своїм діям. Дійсно у визначений в протоколі день і час посварилася з матір`ю, але вона не виганяла її з дому і не вчиняла жодних насильницьких дій.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно даних рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 12.02.2022 року встановлено, що 12.02.2022 року о 22 год. 14 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 12.92.2022 о 11 год. її донька ОСОБА_2 пішла з дому разом з хлопцем ОСОБА_3 , який неодноразово затримався правоохоронними органами за вживання наркотичних речовин.

Також з матеріалів справи встановлено, що 12.02.2022 працівниками поліції була розшукана неповнолітня ОСОБА_2 та передана матері.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає адміністративна відповідальність передбачена ст. 184 КУпАП.

З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується лише прямим умислом, тобто особа повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки і бажати їх настання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значені для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечувався факт того, що причиною залишення ОСОБА_2 місця проживання, є невиконання, або неналежне виконання нею батьківських обов`язків, що підтверджено самою ОСОБА_2 під час розгляду справи. І доказів протилежного судом не здобуто. Так дані рапорту не можуть вважатися такими, що доводять факт невиконання, або неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

Сам по собі факт залишення дитиною місця проживання, не утворює склад правопорушення і не може свідчить про ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч.1 ст. 184, п.1 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.