Справа № 446/933/22 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 33/811/1176/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Білик Романни Олегівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 6 вересня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 03 червня 2022 року о 19:45 год., по вулиці Центральній, в селі Матяші, Червноградського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка не відповідає обстановці), від проходження тесту на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер 6820" відмовився, а також відмовився проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Білик Р.О., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що з висновком суду, щодо доведеності вини ОСОБА_1 , не погоджується, відтак постанова суду є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи, винесена в супереч чинному законодавству.

Наголошує, що працівниками поліції не направили ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду, поводилися дивно та поїхали у значно віддалений заклад охорони здоров`я від місця події.

Повідомляє, що з матеріалів справи вбачається, що місцевим судом не дотримано вимог КУпАП.

Окрім того, зазначає про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено виключно по зовнішніх ознаках, він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння апаратом «Драгер», оскільки працівники поліції не повідомляли йому про його технічні характеристики, дату калібрування, наявність сертифікатів і в нього були сумніви в дотриманні правил під час огляду. Працівники поліції були без рукавичок, нічим не дезінфікували руки, пропонуючи проходиш обстеження пристроєм «Драгер», також ОСОБА_1 не був впевненим, що до нього хтось інший не користувався даним пристроєм.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 26 жовтня 2022 року, не прибув, адвокат Білик Р.О. подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами, 2 листопада 2022 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Білик Р.О. не прибули в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвокат Білик Р.О.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174799 від 3 червня 2022 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився;

- інформацією з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідала обстановці;

- відомостями, з висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;

- інформацією з рапорту лейтенанта поліції В.Остапчука ( а.с. 8), згідно із яким у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, поведінка, яка не відповідала обстановці), водія скеровано до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, в медичному закладі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- даними, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №484901 від 3 червня 2022 року ( а.с. 9), відповідно до яких ОСОБА_1 було зупинено за порушення п. 2.3В ПДР України;

- розпискою ОСОБА_1 (а.с. 10), з якої вбачається, що водій відсторонений від керування транспортним засобом;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, водій доставлений працівниками поліції в медичний заклад, де відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту, що працівниками поліції не направили ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції було скеровано ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який знаходився в м. Радехів та якому відповідно до переліку закладів охорони здоров`я, надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Покликання апелянта, щодо порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції, та про відсутності документів приладу «Драгер», не беруться до увагу апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долучено до матеріалів справи, не вбачається порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції, також водій не просив надати йому документи, які підтверджують справність приладу «Драгер» та його повірку.

Працівники поліції, неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він зазначав, що хоче домовитися з ними та просив не проводити такого огляду, окрім того поліцейськими повідомлено ОСОБА_1 , що за дачу неправомірної вигоди передбачена кримінальна відповідальність, після чого водій виявив бажання проїхати в медичний заклад, де відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 2.5 ПДР України водій ОСОБА_1 повинен був на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Білик Р.О. є необґрунтованими, у зв`язку з чим її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 6 вересня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Білик Романни Олегівни, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.