Справа № 157/222/22 Провадження №33/802/569/22 Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Мазурика П.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 вересня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 18 листопада 2021 року о 13 год 38 хв на вул. Лесі Українки у с. Мала Глуша Камінь-Каширського району Волинської області він керував мотоциклом, марки «ИЖ Планета 4», без реєстраційного номера, та будучи зупиненим поліцейським за керування транспортним засобом без мотошолома, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності і необгрунтованості. Посилається на те, що належним чином не повідомлявся про розгляд справи, жодної повістки про призначення судового засідання не отримував. Стверджує, що транспортним засобом не керував. Посилається на відсутність доказів на підтвердження його винуватості. Вважає, що у зв`язку із тим, що у протоколі не міститься посилання, за допомогою якого технічного запису здійснювалася відеофіксація події, відеозапис з нагрудних камер поліцейських не може визнаватися належним доказом. З огляду на наведене, просить скасувати постанову судді, а провадження у справі - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Мазурика П.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, 20 вересня 2022 року

ОСОБА_1 у судовому засіданні присутній не був: « ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.» (а.с.12, абз.4).

Матеріали справи містять судове оголошення про виклик ОСОБА_1 у судове засідання Камінь-Каширського районного суду Волинської області на 12 год 30 хв 20.09.2022 (а.с.10) та лист судді Гамули Б.С., адресований інспектору СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Бегалю Ю.П., про забезпечення явки ОСОБА_1 на судовий розгляд, який відбудеться о 12 год 30 хв 20.09.2022 (а.с.11).

Однак, будь-яких підтверджуючих даних про отримання ОСОБА_1 повістки про виклик до суду на 12 год 30 хв 20.09.2022 чи повідомлення правопорушника про розгляд справи у вказані дату та час, матеріали справи не містять, тому доводи апелянта про порушення його права на захист є обґрунтованими, так як підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, суд першої інстанції в порушення норм ч.1 ст.268 КУпАП, без будь-яких даних про належне повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи розглянув справу без його участі.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений Камінь-Каширськиим районним судом Волинської області про час, дату та місце розгляду справи, а справу розглянуто із притягненням першого до адміністративної відповідальності за його відсутності, доходжу висновку про необхідність скасування постанови судді та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, якою слід відновити порушене право на захист ОСОБА_1 ..

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положення ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилання, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23.01.2022 серії ДПР18 № 230586, 18 листопада 2021 року о 13 год 38 хв на вул. Лесі Українки у с. Мала Глуша Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_1 керував мотоциклом, марки «ИЖ Планета 4», без реєстраційного номера, та будучи зупиненим поліцейським за керування транспортним засобом без мотошолома, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Зауваження до протоколу відсутні (а.с.2).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису події, коли поліцейські побачили мотоцикл, марки «ИЖ Планета 4», без реєстраційного номера, та водія без мотошолома, вони намагалися його зупинити, однак той на вимогу не зупинився і продовжив рух (а.с.6, час відео: 00:00:10).

Після того, як працівники поліції наздогнали вказаний транспортний засіб, водієм виявився саме ОСОБА_1 (а.с.6, час відео: 00:00:43).

Тому доводи апелянта про відсутність доказів на підтвердження факту керування ним мотоциклом, апеляційний суд вважає голослівними.

Відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.6, час відео: 00:08:26).

Посилання апелянта на те, що у протоколі не містяться відомості, за допомогою якого технічного запису здійснювалася відеофіксація події, хоча і мають місце, але не можуть слугувати виключною підставою для скасування судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відеофіксація проводилася поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів, а матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.6).

На переконання апеляційного суду, докази в даній справі є належними та допустимими в розумінні положень ст.251 КУпАП.

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та відтворюють фактичні обставини даної справи.

Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Таким чином, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння водія: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, та його відмову від проходження такого огляду.

Такі дії поліцейських повністю відповідають роз`ясненням, які містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, намагання правопорушника втекти з місця події, надання ним працівникам поліції недостовірних відомостей щодо свого імені, прізвища та по батькові, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та доходить висновку про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами, визначений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок, сплата якого передбачена п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов