Справа № 694/445/22
Номер провадження 3/711/1041/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси адміністративні матеріали, які надійшли по підсудності з Звенигородського районного суду Черкаської областів про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП-

ВСТАНОВИВ :

10.05.2019 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №155074, 08.03.2022 року близько 08 год. 34 хв. с. Вільхівець керував автомобілем Ford Fusio державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Одеській на перехресті з вулицею Свободи при виконанні обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку і повертав ліворуч на вул. Свободи, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 14.6 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і вказав, що 08.03.2022 він допомагав своєму братові ОСОБА_2 евакуювати його сім`ю (дружину та двох дітей) із м. Черкаси на Західну Україну. Вони їхали двома автомобілями: Ford Edge реєстраційний номер НОМЕР_3 , за кермом якого перебував брат, а також Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_1 (належить дружині брата ОСОБА_3 ), яким керував він. Мета поїздки двома автомобілями полягала у тому, щоби один автомобіль залишити дружині брата, а на іншому вони з братом планували повернутися до м. Черкаси. Брат на автомобілі Ford Edge рухався попереду, в автомобілі перебував його неповнолітній син. В автомобілі Ford Fusion під його керуванням перебували дружина брата (вже згадана ОСОБА_3 ) та старша дочка ОСОБА_4 (повнолітня).

Рухаючись об`їзною дорогою повз м. Звенигородка, перетнувши річку Гнилий Тікич, вони повернули у напрямку с. Вільховець (неподалік магазину «Хуторок»). Рухалися дорогою, яка не мала ознак населеного пункту, а дорожні знаки із вказівками населених пунктів були прибрані. Дорога виглядала як звичайна заміська траса. Рухалися вони нешвидко, у певний момент він побачив, що брат, який рухався попереду увімкнув покажчик лівого повороту і почав обгін автомобіля, що рухався в попутньому напрямку. Дорожньої розмітки або дорожніх знаків, що забороняли б обгін, не було, знаку наближення до перехрестя (примикання другорядної дороги) теж не було, він переконався у безпечності маневру і також розпочав обгін. Коли він майже порівнявся із транспортним засобом, обгін якого здійснював (ВАЗ 2121 реєстраційний номер НОМЕР_2 ), водій останнього несподівано для нього розпочав поворот ліворуч. При цьому він чітко пам`ятає, що водій вказаного автомобіля не вмикав покажчик лівого повороту, аналогічну інформацію підтверджують і пасажири, що перебували в салоні автомобіля під його керуванням. Також зауважує, що визначити наявність попереду перехрестя у нього не було можливості за відсутності відповідних знаків, праворуч відносно напрямку його руху знаходилося поле, а ліворуч, куди повертав водій а/м ВАЗ 2121, дорога ішла донизу і йому не було її видно з-за кущів та дерев, що росли на узбіччі. Зрозумівши, що може трапитися зіткнення, він подав звуковий сигнал і мав намір спробувати уникнути контакту з а/м ВАЗ 2121 (також він сподівався, що водій вказаного автомобіля зреагує на звуковий сигнал), проте йому цього не вдалося. Автомобіль, за кермом якого він перебував, контактував правою передньою частиною із лівим краєм переднього бампера а/м ВАЗ 2121, після контакту автомобіль під його керування виїхав ліворуч у кювет, контактувавши капотом із деревом.

На його питання, чому водій ВАЗ 2121 виконував маневр, останній пояснив, що не помітив автомобіль, яким він керував. На питання, чому не увімкнув покажчик повороту, водій нічого йому не пояснив.

Водночас наголошує, що співробітники поліції із м. Звенигородка прибули на місце події досить швидко - не більш 15 хвилин, а із характеру спілкування водія а/м ВАЗ 2121 із поліцейськими він зрозумів, що вони між собою знайомі, і поліцейські одразу виявляли упередженість до нього, не реагували на його намагання пояснити дійсні обставини події. Також поліцейські проігнорували свідків, присутність яких на місці ДТП є беззаперечною, оскільки на фотографіях, зроблених ним та братом на місці події, чітко видно автомобіль, за кермом якого перебував його брат, а також дружину і дочку брата. Проте працівники поліції досить швидко склали адміністративні матеріали, визначивши винуватим лише його, і покинули місце події. Своєї вини не визнає, вважає винуватим водія а/м ВАЗ 2121. Водночас він зі свого боку не мав об`єктивної можливості виявити наближення до перехрестя, оскільки відповідно до розділу 33 ПДР «Дорожні знаки» про наявність попереду перехрестя (за відсутності його об`єктивної видимості) водій може дізнатися лише завдяки одному із попереджувальних знаків. Жодного з цих знаків встановлено не було. Також були відсутні знаки пріоритету. А тому просить провадження відносно нього закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні другий учасник ДТП ОСОБА_5 суду пояснив, що 08 березня 2022 року, близько 8 години 30 хвилин, він керуючи власним автомобілем марки ВАЗ-2121 «Нива» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Одеській в с. Вільхівець Звенигородського району Черкаської області в напрямку центральної частини села. Наближаючись до перехрестя вулиці Одеської з вулицею Свободи, йому необхідно було здійснити поворот ліворуч та здійснити з`їзд на вулицю Свободи, тому приблизно за 100 метрів до вказаного перехрестя, він ввімкнув на автомобілі показник лівого повороту. При цьому, в дзеркало заднього виду, він помітив, що позаду його автомобіля в попутному напрямку, на відстані близько 50-ти метрів рухався автомобіль марки «Ford Edge» коричневого кольору й слідом за ним рухався автомобіль «Ford Fusion» білого кольору.

Наблизившись до перехрестя, оцінивши дорожню ситуацію, врахувавши відсутність транспортних засобів, які б рухалися по зустрічній смузі руху в зустрічному напрямку, він розпочав виконувати поворот ліворуч на вулицю Свободи. Одночасно він розумів, що транспортні засоби, які рухалися за ним в попутному напрямку не повинні чинити йому перешкод при виконанні ним повороту ліворуч. Однак в момент початку здійснення ним повороту ліворуч, повз нього на значній швидкості по зустрічній смузі руху промчав автомобіль марки «Ford Edge», а автомобіль «Ford Fusion» білого кольору, який рухався слідом з дистанцією в декілька метрів, здійснив бокове зіткнення з автомобілем під його керуванням й з`їхав з дорожнього полотна.

Вважає, в даному випадку, водій автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_1 , грубо порушив вимоги п. 14.6 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Судом допитаний свідок ОСОБА_2 , який суду пояснив, що 08.03.2022 він разом з братом ОСОБА_1 здійснював евакуацію сім`ї із м. Черкаси на Західну Україну. Вони їхали двома автомобілями: Ford Edge реєстраційний номер НОМЕР_3 , за кермом якого перебував він, а також Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Він на автомобілі Ford Edge рухався попереду, в автомобілі перебував його неповнолітній син. В автомобілі Ford Fusion під його керуванням ОСОБА_1 перебували його дружина та донька. Рухаючись об`їзною дорогою повз м. Звенигородка, вони повернули у напрямку с. Вільховець. Рухалися дорогою, яка не мала ознак населеного пункту, а дорожні знаки із вказівками населених пунктів були прибрані. Дорога виглядала як звичайна заміська траса. Рухалися вони нешвидко, попереду них була колона десь з п`яти автомобілів. Оскільки перешкод для обгону не було він вирішив здійснити обгін транспортних засобів, що рухались в попутному напрямку. Коли він здійснив обгін, то побачив, що автомобіль під керуванням брата потрапив в ДТП. Він зупинився, викликали працівників поліції. Вказує, що коли він здійснював обгін на жодному з транспортному засобі не були увімкнені показчики повороту, на даній ділянці дороги не було інформації про наявність попереду перехрестя, була відсутня дорожня розмітка. А тому в даній дорожній обстановці брат ОСОБА_1 не порушив жодного пункту ПДР.

Судом допитаний свідок ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що 08.03.2022 вона разом з сім`єю евакуйовувалась із м. Черкаси на Західну Україну. Вони їхали двома автомобілями: Ford Edge реєстраційний номер НОМЕР_3 , за кермом якого перебував її чоловік, а також Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_1 за кермом був брат чоловіка ОСОБА_1 та в якому в якості пасажира була вона і донька. Рухаючись об`їзною дорогою повз м. Звенигородка, вони повернули у напрямку с. Вільховець (неподалік магазину «Хуторок»). Рухалися дорогою, яка не мала ознак населеного пункту, а дорожні знаки із вказівками населених пунктів були прибрані. Рухалися вони нешвидко, у певний момент вона побачила, що її чоловік, який рухався попереду увімкнув покажчик лівого повороту і почав обгін попутних автомобілів (десь 4-5). Дорожньої розмітки або дорожніх знаків, що забороняли б обгін, не було, а тому ОСОБА_1 переконався у безпечності маневру і також розпочав обгін. Коли він майже порівнявся із транспортним засобом, обгін якого здійснював (ВАЗ 2121 реєстраційний номер НОМЕР_2 ), водій останнього несподівано для них розпочав поворот ліворуч. При цьому вона стверджує, що водій вказаного автомобіля не вмикав покажчик лівого повороту. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 контактував правою передньою частиною із лівим краєм переднього бампера а/м ВАЗ 2121, після контакту автомобіль виїхав ліворуч у кювет.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , другого учасника ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, з наступних підстав.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адмінвпливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.ст. 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху,статтею 53цьогоЗакону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дослідивши матеріали справи, суд не погоджується з встановленими інспектором поліції порушеннями п.14.6 Правил дорожнього руху виходячи з наступного.

Відповідно з ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів (ч. 2 ст. 279 КУпАП).

Згідно п.п.14.2. «б», 14.6 «а» Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. Обгін заборонено: а) на перехресті.

Відповідно до розділу 33 ПДР «Дорожні знаки» про наявність попереду перехрестя (за відсутності його об`єктивної видимості) водій може дізнатися лише завдяки одному із попереджувальних знаків: 1.21 «Перехрещення рівнозначних доріг», 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою», 1.23.1-1.23.4 «Прилягання другорядної дороги». При цьому, як визначено у розділі 33 ПДР попереджувальні знаки, крім знаків 1.4.1-1.4.3, 1.29-1.31.6, установлюються поза населеними пунктами на відстані 150-300 м, у населених пунктах на відстані 50-100 м до початку небезпечної ділянки.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 перед початком обгону не був спроможний об`єктивно виявити попереду перехрестя, внаслідок неналежної організації дорожнього руху на даному участку дороги, оскільки відсутні попереджувальні дорожні знаки, знаки приорітету або забороняюча обгін дорожня розмітку, що підтверджується фотокартками доданими до адміністративних матеріалів. Місце вчинення ДТП не можна ідентифікувати, як населений пункт, оскільки згідно фотокарток відсутні дорожні знаки з назвами вулиць, по обидні сторони поле, на узбіччі хащі та кущі, що не дають змоги особі яка вперше там проїжджає завчасно побачити будь-які перехрещення доріг. Дану обставину підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та другий учасник ОСОБА_5 .

Із пояснень ОСОБА_1 та свідків вбачається, що маневр обгону він розпочав на участку дороги де не було дорожньої розмітки, дорожнього знаку, який би попереджав про розташування на ділянці дороги перехрестя. Доказів зворотного суду не надано, при чому згідно довідки Звенигородської міської ради від 07.06.2022 року №01-27/1564 у с.Вільхівець дорожніх знаків не встановлено, так як не існує схеми організації дорожнього руху.

Відповідно до п.1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року (з відпов. змінами та доповн.), у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається, зокрема: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський.

Згідно п.4 вищезазначеного розділу на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти:

1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП;

2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів;

3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів;

4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;

5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;

6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;

7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами;

8) ширина тротуарів, узбіччя;

9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття;

10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття;

11) розташування дорожньої розмітки;

12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху;

13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

Схема місця ДТП, яка була долучена до матеріалів адміністративної справи, не може бути визнана належним та допустимим доказом, оскільки має суттєві недоліки, в ній не викладена повна інформації щодо місця ДТП.

Додані до протоколу пояснення від свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 взагалі не стосуються даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Отже, наявними доказами в сукупності не підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.14.6 ПДР України, яке б мало наслідком пошкодження транспортних засобів, тобто наявності об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а отже і доказів наявності складу всього адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Щодо оцінки дій іншого учасника ОСОБА_5 , судом встановлено наступну обставину.

Згідно п. 10.4 ПДР Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Таким чином з урахуванням того, що водій ОСОБА_5 здійснював поворот ліворуч на перехресті, він повинен був надати перевагу в русі зустрічним транспортним засобам, та транспортним засобам, що рухаються попереду нього у випадку здійснення ними розвороту.

З пояснень наданих ОСОБА_5 вбачається, що при здійснення повороту ліворуч він ввімкнув лівий показчик повороту. В ході судового розгляну свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стверджують, що на автомобілі під керуванням ОСОБА_5 на момент ДТП не був увімкнений лівий показчик повороту.

Разом з тим, виходячи з того, що ПДР України ( за умови наявності по одній смузі руху в кожному напрямку) при здійсненні повороту ліворуч в тому числі і на перехресті, не вимагають від водія пропустити попутний транспортний засіб, що рухається позаду. Тобто кожен з учасників повинен був переконатись при зміні напрямку руху, що це є безпечним та не створив аварійної ситуації.

Дослідивши всі обставини справи, Суд вважає, що не надано достатньо переконливих доказів, що наслідки ДТП перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_1 , що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та дає підстави для закриття провадження.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 124, 245, 247, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України - закрити за відсутністю події та складу правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст постанови буде виготовлено та проголошено 28 липня 2022 року о 14 годині в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Суддя Ю.В.Михальченко