ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія 122-4, 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02 жовтня 2021 року о 18-20 год. в м. Харкові по вул. Дерев`янко, біля буд. 44, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Evanda» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Avalon» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.9 та п.2.10 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4 та 124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Від особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, апеляційну скаргу просив задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки копію оскаржуваної постанови було отримано лише 07 лютого 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року була направлена ОСОБА_1 супровідним листом від 28 грудня 2021 року за вих. № 638/15498/21/7451/2021 (а.с.40). Докази підтвердження отримання ОСОБА_1 вказаної копії постанови в матеріалах справи відсутні.

У свою чергу, апеляційна скарга була подана через місцевий суд 09 лютого 2022 року, який виніс постанову.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Мотиви суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідають вимогам ст.256 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є його протиправність, тобто скоєння такого діяння, яке заборонено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно вимог п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

З аналізу зазначених норм права та обставин пригоди, яка мала місце 02 жовтня 2021 року, апеляційний суд приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_1 протиправного діяння у вигляді порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля «Toyota Avalon» д.н.з. НОМЕР_2 , як обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, є доведеним належними та допустимими доказами. Зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 189473 та ААБ № 189473 від 02 жовтня 2021 року; схемою місця ДТП від 02 жовтня 2021 року, письмовими поясненнями учасника ДТП ОСОБА_2 .

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшла вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість, доводи скаржника щодо невизнання факту вчинення ним адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів жодних пояснень щодо не перебування його за кермом транспортного засобу не надавав, більше того, незгоду з протоколами про адміністративні правопорушення в яких викладені обставини вчинення правопорушення, не висловлював, з їх змістом був ознайомлений про що свідчить підпис останнього.

Згідно з п.2.10а у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п.1.10 ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки останній не вжив невідкладних заходів щодо зупинки транспортного засобу і залишення на місці пригоди.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини у формі умислу щодо залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Так, згідно вимог ст.33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Також апеляційний суд погоджується з видом та розміром остаточно накладеного на ОСОБА_1 стягнення за порушення вимог ст.ст.122-4 та 124 КУпАП, а саме: штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн.

Отже, судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко