Справа №601/1725/22
Провадження № 3/601/818/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Парфенчук Ю.А., представника потерпілої Сідорова В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНПУ в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 617593 від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 04 вересня 2022 року о 02 годині 40 хвилин за місцем спільного проживання вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що виражалося у висловлюванні в її адресу нецензурної та образливої лайки, погрозами фізичною розправою, шарпанням за верхній одяг, що могла б завдати шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 04.09.2022 між ним та його дружиною виникла сварка на побутовому грунті. Просив справу закрити за відсутністю складу адмінправопорушення, оскільки ніяких незаконних дій не вчиняв, а лише посварився з дружиною.

В судовому засіданні захисник Парфенчук Ю.А. просила справу закрити, пояснила, що її підзахисний не є домашнім насильником, він із ОСОБА_2 знаходиться на даний час в процесі розлучення, а тому в них часто виникають сімейні сварки, де вони вияснюють свої стосунки.

В судовому засіданні представник потерпілої адвокат Сідоров В.М. пояснив, що 04.09.2022 в його довірительки виникла сварка з ОСОБА_1 на побутовому грунті. Вважає, що ОСОБА_1 не є домашнім насильником та не заперечує проти закриття провадження по справі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, взявши до уваги пояснення ОСОБА_1 , захисника, представника потерпілого, приходжу до висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині першій статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини другої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 617593 від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 04 вересня 2022 року о 02 годині 40 хвилин за місцем спільного проживання, вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що виражалося у висловлюванні в її адресу нецензурної та образливої лайки, погрозами фізичною розправою, шарпанням за верхній одяг, що могла б завдати шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 04.09.2022 вбачається, що у неї з чоловіком виникла суперечка.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, приходжу до висновку про те, що існує обґрунтований сумнів того, що ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру. Конфлікт на побутовому грунті та сварка не є домашнім насильством в розумінні ст. 173-2 КУпАП.

Отже, провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 173-2, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу відповідного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів.

Суддя