ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/288/22Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 33/817/257/22 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ст.122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. , за участю представника ОСОБА_1 адвоката Чапаєвої Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Чапаєвої Г.М. на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.

Згідно з постановою суду, 10 лютого 2022 року о 23 год. 10 хв. на вул. Шевченка 56 у смт. Залізці Тернопільського р-ну Тернопільської обл., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на вул. Шевченка 56 у смт. Залізці Тернопільського р-ну за участю автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , не зупинив керований ним транспортний засіб та залишив місце ДТП і такими діями порушив вимоги п 2.10 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Чапаєва Г.М. просить постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях її довірителя складу адміністративного правопорушення.

Мотивує скаргу тим що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано який саме підпункт Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 , не вказано обставин дорожньо-транспортної пригоди та не зазначено до якої дорожньо-транспортної пригоди був причетний ОСОБА_1 .

Посилається на те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 грунтується на його письмових поясненнях наданих працівникам поліції, які суд помилково розцінив як визнання ним вини. За відсутності в матеріалах справи будь-яких відомостей щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, вважає що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

Вказує на те, що суд першої інстанції в порушення вимог безпосередності дослідження доказів зіслався на показання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які не допитувались у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Чапаєву Г.М., яка підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №179817 від 11 лютого 2022 року, 10 лютого 2022 року о 23 год 10 хв, смт. Залізці, вул. Шевченка,56 гр-н ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце в смт. Залізці по вул. Шевченка за участю автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр-на ОСОБА_2 , не зупинив власний транспорний засіб та не залишився на місці пригоди з дотриманням ПДР України, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху України.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Згідно з пунктом 2.10 Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Не зазначення у протоколі про адмінправопорушення та постанові суду про порушення ОСОБА_1 вимог саме п.п.а п.2.10 ПДР України вважаю таким що не впливає на суть адмінправорушення оскільки викладена у вказаному процесуальному документі фабула чітко вказує на те, що він не зупинив транспорний засіб, який був причетний до ДТП, яка мала місце в смт. Залізці по вул. Шевченка за участю автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр-на ОСОБА_2 та залишив місце пригоди.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП місцевий суд обгрунтував даними, які містяться у вищезагаданому протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 179817 від 11 лютого 2022 року, в якому ОСОБА_1 власноручно написав про те, що був причетним до скоєння ДТП у с.Залізці 10.02.2022 року та залишив місце ДТП, який складено також на підставі пояснень водія автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який також був причетним до вказаного ДТП, є знайомим ОСОБА_1 , а також номерним знаком НОМЕР_1 автомобіля, під керуванням іншого учасникая який відлетів та залишився на місці вказаної пригоди

Згідно із ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми закону фактичні дані, які містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Вказаний протокол оформлено на підставі показань як самого правопорушника так і свідка ОСОБА_2 , який був причетний до ДТП та який вказаний у адмінпротоколі, перед їх відібранням працівником поліції було розяснено вказаним особам вимоги ст. ст. 59,63 Конституції України щодо права на юридичну допомогу, а також права на відмову від дачі пояснень, які стосуються їх особисто, членів їх сімї чи близьких родичів, а тому вказаний протокол є допустимим доказом та місцевий суд мав право посилатись на фактичні дані, які ньому зафіксовані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопорушення.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи будь-яких відомостей щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, за вказаних у протоколі обставин є необгрунтованими, а безпосередній допит свідка у судовому засіданні є правом, а не обовязком суду, вказавши на наявність письмових пояснень свідка ОСОБА_2 суд звернув увагу на те, що вони були відібрані працівниками поліції у відповідності до наявних у них повноважень, з дотриманням встановленої законом процедури, з розясненням відповідних прав та стали одними із даних на підствердження обставин, зафіксованих у протоколі про вчинення адмінправорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та задоволення апеляційної скарги- відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чапаєвої Г.М. - залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя