Справа № 127/8267/22
Провадження № 3/127/2675/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2022 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Антонюка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до яких 20.04.2022 року о 23:15 год. в м. Вінниця, по вул. Пирогова, 119, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився у лікаря нарколога, за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109 В, про що свідчить висновок №0418, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 20.04.2022 року він підвіз свого друга та його малолітнього сина додому, оскільки на вулиці був сильний дощ, а таксі викликати не було можливості, тому що починаючи з 23:00 в місті діє коменданська година, у зв`язку із військовим станом в країні. Коли він знаходився на вулиці, до нього підійшли нацгвардійці та перевірили його документи і викликали працівників поліції, які йому повідомили, що він знаходиться у стані алкогольного спяніння і керував транспортним засобом, на що останній заперечив та підтвердив лише те, що дійсно перебуву на вулиці у коменданську годину, оскільки не встиг повернутись додому вчасно, однак в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він погодився, однак після пояснення підстав та причини такого проходження, адже він автомобілем не керував, а був зупинений працівниками національної гвардії, у зв`язку із порушенням коменданської години, також йому не було пояснено, яка саме інформація наявна щодо причетності до адміністративного чи кримінального злочину.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні компакт диск із відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, суд вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суб`єктом в ст. 130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом. Отже доведеність факту керування транспортним засобом є обов`язковим та визначальним.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із відеозапису з місця події, який міститься у справі, видно, що ОСОБА_1 перебуває на вулиці, однак на відеозаписі відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, як вбачається із наданого відео, працівники поліції самі стверджують про те, що ОСОБА_1 вони не зупиняли, тобто самі заперечили факт керування ним транспортним засобом.

Все це у своїй сукупності свідчить про те, що твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом - є правдивими.

Водночас звертаю увагу, що на дослідженому судом відеозаписі, який міститься в матеріалах справи ОСОБА_1 погоджується пройти огляд за умови надання йому доказів його керування транспортним засобом. Також з відеозапису встановлено, що на ньому, не зафіксований факт зупинки автомобіля, не складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за праовопорушення, яке стало підставою зупинки.

Також наголошую, що у рапорті, складеному інспектором взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Швець Л.О., зазначено, що було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не додано жодних пояснень свідків, вони взагалі не були залучені.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно з частиною другою статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що посадовою особою яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП був порушений порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення та порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений діючим законодавством України, що тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 недопустимим доказом по справі, у зв`язку з чим він не може бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 , відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у даній справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 247, 268, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: