Єдиний унікальний номер 725/6579/22
Номер провадження 3/725/3406/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2022 року м.Чернівці
Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, командира 5 роти охорони 5 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні - капітан, -

ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення Т0910 №603 від 05.11.2022 року вбачається наступне.

Так, за визначенням, викладеним у статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-Х1І від 21.10.1993 року, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу, а особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку шодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05:30 год. 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.
Відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Рали національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської. Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 (зі змінами) визначено, що особливий період - період, що. настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу
Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.
Враховуючи вище викладене, на даний час на всій території України діє особливий період.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб №1952-VII від 16.03.2017 (набрав чинності 16.04.2017) внесено зміни до глави 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.
04.11.2022 року капітан ОСОБА_1 , порушив наказ командира військової частини НОМЕР_1 та самовільно відпустив у звільнення солдата ОСОБА_2 , а також не доповів про це командиру батальйону, як це вимагає наказ командира військової частини НОМЕР_1 . Як наслідок, повертаючись із цього звільнення у стані алкогольного сп`яніння, солдат ОСОБА_2 вчинив грубе порушення військової дисципліни, та адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
За період з 29 березня 2022 року по 05 листопада 2022 року на військовослужбовців 5 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , командиром якої є капітан ОСОБА_1 , складено 15 адміністративних протоколів за ч.3 ст. 172-20 КУпАП
Відповідно до вищеописаного у капітана ОСОБА_1 встановлено ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. 9, 11,16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), капітан ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Як командир роти, в мирний і воєнний час відповідати за успішне виконання ротою завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців роти, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна роти; забезпечувати додержання особовим складом роти військової дисципліни, доповідати командуванню про застосовані ним заохочення і накладені на військовослужбовців роти стягнення; вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями роти; негайно доповідати командирові батальйону про надзвичайні події у роти, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; проводити індивідуально-виховну роботу з військовослужбовцями роти.
Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, капітан ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за наступних обставин:
Капітан ОСОБА_1 призначений командиром 5 роти охорони 5 батальйону охорони зобов`язаний був неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у роті (ст. 120 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»), вчасно доповідати командуванню про події і стан справ у роті, проте в порушення зазначені вимоги, що виразилось у протоколі за ст. 130 КУпАП, складеного на військовослужбовця ОСОБА_2 , у підпорядкованій йому роти.
Згідно вказаного протоколу такі дії капітана ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 175-15 КУпАП як недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні капітан ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що будь-якого наказу командира в/ч НОМЕР_1 про заборону відпускати у звільнення солдатів до його відома не доводили, йому лише відомо про наявність наказу, який стосується відпусток. За своєю посадою він уповноважений відпускати у звільнення підпорядкованих йому військовослужбовців, а тому 04.11.2022 року, відпускаючи солдата ОСОБА_2 , він діяв в межах своїх повноважень та не порушував будь-які накази командування. Про те, що відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП він доповів одразу після того як йому про це стало відомо, при цьому, відпускаючи ОСОБА_2 у звільнення, йому не було відомо про ризик вчинення ним такого правопорушення та наявність у його користуванні транспортного засобу. Щодо протоколів за ст. 172-20 КУпАП, які були складені відносно військовослужбовців його роти, зазначав, що він постійно проводить виховну роботу з особовим складом з метою попередження вчинення ними таких правопорушень, при цьому в інших підрозділах кількість таких протоколів значно перебільшує 15, а тому вважає, що вказаний показник не свідчить про недбале ставлення ним до військової служби, в навпаки підтверджує, що він піклується про дисципліну у своїй роті та намагається вживати заходів для попередження вчинення правопорушень. Просив закрити провадження у справі з підстав відсутності в його діях події та складу правопорушення.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду вирішує питання чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Диспозицією ч. 2 ст. 175-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Дія особливого періоду в Україні на даний час є загальновідомими фактом.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення недбале ставлення капітала ОСОБА_1 до військової служби в умовах особливого періоду полягає в тому, що 04.11.2022 року він в порушення наказу командира військової частини НОМЕР_1 самовільно відпустив у звільнення солдата ОСОБА_2 , а також не доповів про це командиру батальйону. Як наслідок, повертаючись із цього звільнення у стані алкогольного сп`яніння, солдат ОСОБА_2 вчинив грубе порушення військової дисципліни, та адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. А також в тому, що за період з 29 березня 2022 року по 05 листопада 2022 року на військовослужбовців 5 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , командиром якої є капітан ОСОБА_1 , складено 15 адміністративних протоколів за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист права та основоположних свобод людини (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.
Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.
Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.
Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.
Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Таким чином, вина особи має бути підтверджена сукупністю належних та допустимих доказів, які кожен окремо та у взаємозв`язку між собою поза розумним сумнівом підтверджують обставини викладенні у протоколі, а тому сам собі протокол не може слугувати єдиним доказом вини особи у вчиненні правопорушення.
З огляду на наведені обставини для встановлення факту наявності у діях капітана ОСОБА_1 події і складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 175-15 КУпАП за обставин, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення доказуванню підлягає наявність наказу командира військової частини НОМЕР_1 , який згідно протоколу порушив ОСОБА_1 , факт вчинення солдатом ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також вчинення іншими військовослужбовцями 5 роти охорони 5 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 , командиром якої є ОСОБА_1 , правопорушень передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Крім того, доведенню також підлягає взаємозв`язок між вчиненням військовослужбовцями вказаної роти відповідних адміністративних правопорушень та діями чи бездіяльністю їх командира щодо неналежного виконання ним своїх обов`язків по роботі з особовим складом для попередження вчинення відповідних правопорушень.
Натомість, бут-яких доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять, зокрема до матеріалів справи не додано відповідної копії наказу командира в/ч НОМЕР_1 чи витягу з нього, який згідно протоколу було порушено ОСОБА_1 , відпускаючи у звільнення солдата ОСОБА_2 , також до матеріалів справи не додано доказів притягнення вказаного солдата до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також інших військовослужбовців 5 роти охорони 5 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 до відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відсутність вказаних доказів унеможливлює встановлення судом об`єктивних обставин справи, підтвердження чи спростування пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з поясненнями капітана ОСОБА_1 в судовому засіданні, суд приходить до висновку про неможливість прийняття обґрунтованого рішення у даній справі та встановлення наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим справу слід повернути для доопрацювання, виходячи з наявності наведених вище недоліків, які не можуть бути усунені в процесі судового розгляду справи, з огляду також на те, що відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладений на орган уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 172-15, 251, 283, 284, 285, 294, 172-15 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Справу про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП капітана ОСОБА_1 , командира 5 роти охорони 5 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 - повернути для доопрацювання командиру 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці А. В. Федіна