Номер провадження: 33/813/1181/22
Номер справи місцевого суду: 946/6398/22
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Приходько Л. А., секретар судового засідання Куріньова Л.С.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

захисника Войнаровської Вікторії Едуардівни,

представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката

Рябка Сергія Олександровича,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , працює логопедом ЗОШ №4 міста Ізмаїла,

встановив:

Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 850,00 гривень. Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 18 серпня 2022 року о 12 год. 00 хв. в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Дмитрівська кут вул. Адмірала Холостякова, керуючи автомобілем «BMW 3281», державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті з вул. Адмірала Холостякова, не надала перевагу в русі автомобілю «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з правого боку по вул. Адмірала Холостякова, та скоїла зіткнення з ним, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.

Постанова мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, повністю доказана та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповного дослідження доказів та невстановлення певних обставин, просить постанову місцевого суду змінити і зазначити у постанові опис обставин, які встановлені судом під час розгляду справи, зокрема щодо нанесення тілесних ушкоджень та визнання ОСОБА_2 потерпілим, в наслідок скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а тому був позбавлений права та можливості подати свої докази на підтвердження того факту, що він був потерпілим у ДТП. Невизнання його потерпілим, невстановлення наявності отримання ним внаслідок ДТП тілесних ушкоджень позбавило його права на отримання відшкодування за отриманні тілесні ушкодження внаслідок ДТП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Рябко С.О., приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі, просив постанову змінити, зазначивши у постанові опис обставин, які встановлені судом першої інстанції під час розгляду справи, зокрема щодо нанесення тілесних ушкоджень та визнання ОСОБА_2 потерпілим, в наслідок скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_1 та її захисник Войнаровська В.Е. зазначили, що на їх думку, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду без змін.

При цьому вказали, що ОСОБА_1 свою вину у дорожньо-транспортній пригоді визнала повністю, штраф призначений судом сплатила. Також не заперечують, що ОСОБА_2 є потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 18 серпня 2022 року, а також те, що потерпілий зазнав легких тілесних ушкоджень, зазначених у акті судово-медичного дослідження (обстеження) №75/267.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та пояснень представника ОСОБА_2 - адвоката Рябка С.О., Волонщиков П.С., не оспорюючи правильність висновків суду першої інстанції щодо встановлення вини ОСОБА_1 , вважає, що судом не вирішено питання про визнання його потерпілим та не в повному обсязі встановлені обставини справи, зокрема щодо заподіяння йому внаслідок ДТП тілесних ушкоджень.

Притягуючи до відповідальності за статтею 124 КУпАП ОСОБА_1 місцевий суд керувався тим, що її вина підтверджується, крім її показань, в яких вона повністю визнала свою вину, також іншими доказами у справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами, у тому числі схемою місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025320.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025320 складеного 18 серпня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 18 серпня 2022 року о 12 год. 00 хв. в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Дмитрівська кут вул. Адмірала Холостякова, керуючи автомобілем «BMW 3281», державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті з вул. Адмірала Холостякова, не надала перевагу в русі автомобілю «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з правого боку по вул. Адмірала Холостякова, та скоїла зіткнення з ним, в результаті чого обидва автомобілі, отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги пунктів 2.3б, 16.12 Правил дорожнього руху.

Зі схеми місця ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що внаслідок ДТП зазнав пошкоджень автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до статті 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Зі змісту вказаних норм закону вбачається що потерпілим у справах про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП вважається особа якій внаслідок порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху заподіяно шкоду в результаті пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому слід зазначити, що положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення визнання особи потерпілою постановою у справі про адміністративне правопорушення або шляхом винесення окремого документу не передбачено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що встановивши, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху спричинило пошкодження транспортного засобу, що належить ОСОБА_2 і як наслідок матеріальну шкоду останньому, суд першої інстанції фактично визнав ОСОБА_2 потерпілим.

Отже доводи апеляційної скарги щодо невизнання ОСОБА_2 потерпілим не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про невстановлення судом обставин щодо заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить інформації щодо наявності чи відсутності тілесних ушкоджень у потерпілого, які могли буди завдані внаслідок ДТП.

З доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що, відповідно до карти виїзду швидкої медичної допомоги №423 від 18 серпня 2022 року на місце ДТП була викликана бригада ШМД, яка госпіталізувала ОСОБА_2 до Ізмаїльської МЦЛ з попереднім діагнозом гематома тім`яної області, ЗЧМТ(струс головного мозку).

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 №388-0 вбачається, що після доставлення до лікарні ОСОБА_2 був оглянутий неврологом, травматологом, виконано КТ дослідження головного мозку та призначено курс амбулаторного лікування. Після погіршення стану його здоров`я в той же день був повторно доставлений бригадою ШМД до Ізмаїльської МЦЛ та госпіталізований для динамічного спостереження та дообстеження. Перебував на стаціонарному лікуванні з 18 серпня 2022 року по 26 серпня 2022 року. Заключний клінічний діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин тім`яно-скроневої області зліва.

З акту судово-медичного дослідження(обстеження) №75/267 від 07 жовтня 2022 року, наданого під час розгляду справи апелянтом, вбачається, що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_2 , встановлено - забій м`яких тканин тім`яно-скроневої області зліва. Наявне ушкодження утворилося від дії тупого предмету, конструктивні особливості якого в ушкоджені не відобразилося, за механізмом удар. Морфологічні особливості свідчать про те, що воно могло утворитися незадовго до надходження ОСОБА_2 до лікувального закладу, тобто 18 серпня 2022 року. Забій м`яких тканин тім`яно-скроневої області зліва у ОСОБА_2 має незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів та згідно з пунктом 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 (далі Правила) кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Виставлений діагноз у медичній картці стаціонарного хворого Закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, згідно пункту 4.6 Правил, не враховується при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, так як він виставлений на підставі суб`єктивних даних і не підтверджується об`єктивними відомостями.

Наявні у ОСОБА_2 інші захворювання, згідно пункту 4.7 Правил, не враховуються при оцінці ступню тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки вони мають хронічний характер і причинно-наслідкового зв`язку між ушкодженням та такими наслідками немає.

З постанови про закриття кримінального провадження від 25 жовтня 2022 року вбачається, що підставою для закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000963 від 12 жовтня 2022 року є встановлення, що учасники ДТП, а саме водій ОСОБА_2 , тілесних ушкоджень середньої тяжкості не отримав, а отже ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України не вбачається.

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 факт заподіяння ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, а саме забою м`яких тканин тім`яно-скроневої області зліва, відповідно до висновків судово-медичного дослідження (обстеження) №75/267 від 07 жовтня 2022 року, не заперечувала.

Як визначено пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП є порушення правил дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, чи були допущені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, Правила дорожнього руху, та чи привело таке порушення до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 , в ньому зазначено порушення останньою вимог пунктів 2.3б та 16.12 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів учасників ДТП, у тому числі автомобіля, що належить потерпілому.

Суд першої інстанції встановивши, на підставі досліджених доказів, наявність всіх об`єктивних і суб`єктивних ознак вчинення ОСОБА_3 правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП дійшов правильного висновку про наявність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Не встановлення судом обставин щодо заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, не впливає у даному випадку на правильність висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, враховуючи, що наявність чи відсутність легких тілесних ушкоджень завданих внаслідок ДТП, не має правового значення, відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП, для вирішення питання щодо притягнення до відповідальності особи за цією статтею. Крім того, суд не міг вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити виклад фактичних обставин правопорушення.

Вказані обставини не перешкоджають потерпілій особі вирішити у цивільно-правовому порядку спір, за наявності такого, щодо відшкодування шкоди заподіяної потерпілому внаслідок отримання ним тілесних ушкоджень.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині також не спростовують правильне по суті судове рішення та не можуть бути підставою для його зміни.

Не повідомлення потерпілого про дату, час та місце розгляду справи не призвело до неправильного вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, а тому не може бути підставою для скасування чи зміни правильного по суті судового рішення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Л.А. Приходько