ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №33/818/1281/22 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Расулова К.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області справу за апеляційною скаргою захисника Расулова К.Т. на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2022 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , 1992 року народження визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою встановлено, що 07 червня 2021 року о 09 годині 35 хвилин в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 162-е, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Acura, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; почервоніле обличчя; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинці ТЗ за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Расулов К.Т. просить провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначила, що суд безпідставно відкинув показання свідка ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , які підтвердили, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не підлягав огляду на стан алкогольного спьяніння. Зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише перебував в ньому, оскільки його дружина, яка керувала транспортним засобом покинула його. Наголосив, що суд безпідставно дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не оскаржував постанову суду про визнання його винуватим за ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки відповідна ухвала є у ЄДРСР. До того ж указав, що ОСОБА_1 безпідстано було притягнуто до адмінітративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, тобто за відсутність номерного знаку транспортного засобу, оскільки зазначене спростовується даними відеозаписів з нагрудних камер співробітників поліції. Зазначив, що відеозапис не містять фіксації фактів порушення ПДД України ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 351917 від 07.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спьяніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоровья;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спьяніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я у їх присутності;

- показання свідка ОСОБА_3 , який показав, що поліцейські запропонували йому взяти участь в освідуванні, вони стали знімати на відео, були питання, освідування було на предмет алкоголю.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля та відсутність підстав для зупинення його, спростосуються даними рапорту працівника поліції від 07 червня 2021 року, відповідно до якого о 09 годині 35 хвилин в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 162-е, було зупинено транспортний засіб Acura, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.2.9 В ПДР України, а саме за відсутність передніх номерних знаків, за що щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, який набрав чинності, що не спростовується стороною захисту.

Посилання захисника на те, що відомості зазначені у вищенаведеній постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, спростовуються даними відеозаписів з нагрудних камер, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначена постанова набрала законної сили, тобто є чинною, а тому обов`язковою для врахування.

Отже, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується саме відомостями про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів підтверджується факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про безпідставність неприйняття до уваги показань свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є безпідставними.

Судом зазначені показання були проаналізовані та їм надано належну оцінку. Судом було встановлено, що вони протирічать матеріалам справи та не узгоджуються із ними. ОСОБА_1 є дружиною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що може свідчити про її зацікавленість у результатах розгляду справи, а показання свідка ОСОБА_2 містять у собі протиріччя щодо марки автомобілю яким користувалось подружжя ОСОБА_1 , а також той факт, що він не бачив хто саме був за кермом у момент, коли працівники поліції зупинили вказаний автомобіль.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Расулова К.Т. - залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2022 року,щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня