Справа № 508/728/22
№ 3/508/595/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2021 року суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. розглянувши матеріали, які надійшли від Березівського РВП ВПД №1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 09.10.2022 року о 12.30 годині за місцем свого проживання вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насилля психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, суду повідомив, що він розлучився з ОСОБА_2 ще в 1985 році. З того часу він мешкає з іншою жінкою. Зазначав, що він і ОСОБА_2 мешкають в одному будинку, але у них різні входи. Ніяких образливих слів на адресу ОСОБА_2 він не висловлював, між ними виникла незначна побутова суперечка. Такі побутові суперечки між ними виникають постійно.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП наступає в разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративні правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив будь-яке з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки процесуального документа, а саме постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили та була доказом про те, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу не додано.

Виходячи з матеріалів справи про адміністративні правопорушення, не можна зробити однозначний висновок, що ОСОБА_1 можна вважати особою, яка повторно протягом року вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та не дає суду підстав використати такий документ як доказ по справі.

Крім іншого, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, передбачає відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Домашнє насильство являє собою діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст. ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки в матеріалах справи відсутні достовірні докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тому вина останнього, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, є недоведеною.

Виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суддя приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33-35, ч. 2 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду у десятиденний термін з дня її проголошення.

Суддя : Д.С. Банташ