Справа № 561/351/22
ПОСТАНОВА

31 травня 2022 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкан Н.М.

з участю секретаря судових засідань Левчук І.О.

особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1

захисника-адвоката Костюковича С.І.

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої - Шаповал О.В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення, 01 березня 2022 року за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , висловлював умисні погрози (образи) в сторону своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , чим вчинив психологічне насильство та адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнав. Суду пояснив, що він проживав у шлюбі з ОСОБА_2 до 2021 року, має семеро спільних дітей. У 2020 році ОСОБА_2 залишила дітей з ним і проживає окремо, хоча інколи приїжджає. 01 березня 2022 року йому стало відомо від дітей, що до їх мами ОСОБА_2 приїде її знайомий. В присутності дітей та матері, він сказав колишній дружині, що він не дозволяє та не бажає присутності в своєму будинку інших осіб. В адресу останньої нецензурною лайкою не виражався. Будь-якого психологічного насильства відносно ОСОБА_2 не вчиняв. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просив звільнити від адмінвідповідальності.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що 01.03.2022 року до неї зателефонував знайомий і попросив накормити його та надати місце для відпочинку. Вона погодилась. Такі дії не сподобались для її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , що стало приводом для конфлікту, в ході якого останній та її колишня свекруха ображали її нецензурною лайкою в присутності дітей. Окрім того, ОСОБА_2 вказувала, що ОСОБА_1 протягом останніх декількох років систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство. Вважає, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство з причин спору між ними про визначення місця проживання їхніх неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 01.03.2022 року вона, дізнавшись, що її колишня невістка ОСОБА_2 запросила в будинок, де проживають діти, незнайомого чоловіка, прийшла та сперечалась з невісткою. Її син жодних погроз чи образ в адресу ОСОБА_2 не висловлював. При цьому, в будинку були присутні діти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що він проживає разом з батьком, братами та сестрами. Мати проживає окремо, оскільки працює в іншому районі. Інколи приїжджає додому. Так, 01.03.2022 року йому стало відомо, що до його матері їде незнайомий чоловік в їхній спільний будинок. Ні він, ні батько не погодились з таким рішенням матері, а тому батько висловив своє рішення матері. Жодних образливих слів чи погроз, в адресу матері, батько не висловлював. Натомість, суперечка виникла між бабусею ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_2 .

Аналогічні за змістм пояснення ОСОБА_4 в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 свідків, захисника, представника потерпілої, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. У п.8 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вказано, що особа, яка постраждала від домашнього насильства, особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .. Пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 узгоджуються між собою, є логічними, послідовними і сумнівів щодо їх достовірності у суду не викликають.

Досліджуючи аудіофайл зі звукозаписом, наданим потерпілою ОСОБА_2 , суд встановив настпуне.

На вказаному аудіофайлі зафіксована розмова (суперечка) осіб жіночої статі. Представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що на аудіозаписі, який проводила потерпіла телефоном, зафіксована розмова її із матер`ю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Вона намагалась в телефонному режимі влагодити конфлікт, який виник між сторонами.

Наданий потерпілою аудіозапис, суд не визнає належним та допустимим доказом, оскільки з аудіофайлу неможливо ідентифікувати у спосіб, який передбачений законодаством України, осіб, розмова яких зафіксована, а також неможливо встановити дату створення звукозапису.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким, на підставі ст.62 Конституції України, суд не може покласти в основу обвинувачення ОСОБА_1 пояснення ОСОБА_2 щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Отже, до суду не подано жодного доказу на підтвердження обставин обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №409443.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З наведених підстав, провадження в даній справі, розпочате відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №409443, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.ч.1, 2 ст.7, ч.1 ст.173-2, ст.221, п.1 ст.247, ст.ст.280, 283, п.3 ч.1 і ч.2 ст.284, ст.ст.287, 289, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, в десятиденний термін з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, через Зарічненський районний

суд Рівненської області.

Головуючий Н.М. Зейкан

Повний текст постанови виготовлений 31.05.2022 року