МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 484/332/22 Головуючий у місцевому судді Козаченко Р.В.
Провадження № 33/812/175/22 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Ковальського Є.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , його захисника Дорошенко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Дорошенко Анжеліки Петрівни, на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Поляк»,

проживаючого по АДРЕСА_1 ,

зареєстрованого по

АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 вересня 2022 року, ОСОБА_1 22 січня 2022 року о 19:33 керував автомобілем марки «DAF XF105460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральній в с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області, при під`їзді до Бандурського олійноекстраційного заводу перебував у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено оглядом на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager Alkotest 6810, який показав 1,82 %, а будучи незгодним з цим результатом пройшов медичний огляд в комунальному підприємстві Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня за допомогою алкотестера Drager Alkotest 6810, який показав 1,67 %, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі - 496 грн.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначає, що з постановою суду не згодна, вважає її безпідставною та необґрунтованою, оскільки статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши положення ч.1 ст. 130, ч. 4 та ч. 5 ст. 266, ст. 280 КУпАП, Розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, 2.5 ПДР України, апелянт зазначає, що склад адміністративного правопорушення за змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюється із сукупності фактів, одним з обов`язкових елементів яких є здійснення керування особою транспортним засобом.

Склад правопорушення передбачений диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачає спеціального суб`єкта, як правопорушника, ним є особа, що має статус водія. Роз`яснення терміну водій наведені у п.п. 1.10 ПДР України, а саме ним є особа яка керує транспортним засобом.

Апелянт вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а суд першої інстанції, на його думку, без належних та допустимих доказів дійшов помилкового висновку, що останній керував транспортним засобом.

Вказує, що на відеозаписах, що наявні в матеріалах справи не можна однозначно встановити особу, яка виходить із транспортного засобу, а працівники поліції це використали на своє суб`єктивне бачення вказавши, що з авто виходить ОСОБА_1 , хоча останній на суді поясняв, що за кермом в цей час був не він. Також ОСОБА_1 категорично не погоджувався із висновками драгера та діями працівників поліції.

Щодо результатів алкотестера захисник В`юника О.Б. зазначила про нелегітимність проведення огляду у медичному закладі за допомогою алкотестера, оскільки особа не довіряючи драгеру поїхала до медичного закладу для здачі інших біологічних даних, а не видихів з повітря у алкотестер. Однак, після перебування у медичному закладі в нього не тільки не взяли для дослідження кров або сечу, але й не дали висновку про знаходження ОСОБА_1 у стані сп`яніння або знаходження його у тверезому стані. Такі дані у матеріалах справи відсутні, а суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи (п. 16 Інструкції про порядок виявлення водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та N403 № 1452/735 від 09.11.2015 р.).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Відповідно до пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Аналогічні вимоги містить Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103) та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Так, Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 3 Порядку № 1103, пунктом 6 Інструкція № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 суддею, у відповідності з ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2022 року серії ААБ № 088235, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 22 січня 2022 року о 19 годині 33 хвилин в селі Бандурка по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF XF 105.460 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager Alkotest 6810, який показав 1,82 ‰, та в комунальному підприємстві Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня за допомогою алкотестера Drager Alkotest 6810, результат позитивний 1,67 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Містить протокол про адміністративне правопорушення також відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Анкетні дані свідків в протоколі про адміністративне правопорушення дійсно були дописані після його підписання водієм, що випливає із копії протоколу, врученого йому. Проте дані обставини, як правильно зазначив суд першої інстанції в постанові, не свідчать про те, що через це весь протокол є недійсним, оскільки за положеннями ст. 266 КУпАП фіксація огляду на визначення стану сп`яніння повинна була здійснюватися за допомогою відеофіксації, що і було вчинено поліцейськими за допомогою нагрудної камери і відповідає положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВСУ країни № 1026 від 18 грудня 2018 року. На відеозаписі зафіксовані свідки, в присутності яких ОСОБА_1 проходив огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager , чого він не заперечує. В протоколі зазначено, що до нього долучаються 2 пояснення. Фактично до протоколу долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Більш того, 17.03.2021року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху №1231-IX від 16.02.2021 року, яким частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції. Отже на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення законом передбачено проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису і тільки у разі неможливості застосування таких засобів закон вимагає проведення огляду у присутності двох свідків. Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, то участь свідків взагалі була не обов`язкова.

За такого, зазначений вище недолік протоколу про адміністративне правопорушення, не свідчить про недійсність іншої інформації, зазначеної в ньому та протоколу взагалі, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зі згоди водія ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння проводився поліцейськими у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Алкотестеру Drager АRAM 2290. Результат тесту № 1537 склав 1.82 проміле.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд водія ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода.

Вказані акт та тест підписані свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказані протокол про адміністративне правопорушення, тест та акт узгоджуються з відеозаписом працівників поліції.

Так, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестеру Drager АRAM 2290, результат якого склав 1.82 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 було ознайомлено, також роз`яснено, що у разі не згоди з результатом алкотестеру він має право проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після чого, заявивши, що він заперечує проти всього що відбувається, ОСОБА_1 погодився із пропозицією працівника поліції проїхати до медичного закладу.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також підтверджують, що ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою Алкотестеру Drager, результат якого склав 1,82 % та виявив бажання проїхати до медичного закладу.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 було направлено до комунального підприємства Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі проводився також за допомогою алкотестера Drager Alkotest 6810, результат якого, відповідно до роздруківки приладу наявної в матеріалах справи, склав 1,67 ‰, що також підтверджується відеозаписом.

Згідно із пунктами 13, 14 Порядку № 1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Проте, в даному випадку результати огляду в медичному закладі було оформлено у вигляді роздруківки тесту № 5793, результат якого склав 1,67%. ОСОБА_1 був ознайомлений з результатами огляду, тому мав можливість оскаржити його у встановленому законодавством порядку, проте результат тесту він не оскаржує.

Посилання захисника на порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладів через те, що огляд проводився не шляхом відбору біологічних даних, тобто шляхом відбору для дослідження крові або сечі, а за допомогою алкотестера «Drager», є безпідставним з огляду на наступне.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІІ Інструкції № 1452/735.

Пунктами 7 та 14 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 визначені випадки за наявності яких проведення лабораторних досліджень біологічного середовища або крові є обов`язковим, а саме на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини та якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.8р.ІІІ Інструкції).

В той же час п.9 розділу ІІІ Інструкції передбачає можливість використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтвердженої сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наведеного слід дійти висновку, що Інструкцією не передбачена обов`язковість відібрання аналізів крові чи сечі навіть на вимогу особи, яка проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, саме по собі проведення дослідження в медичному закладі з застосуванням такого технічного приладу як алкотестер «Drager», не є порушенням порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 заперечував проти проведення огляду в медичному закладі за допомогою алкотестера «Drager», чи наполягав на відібранні біологічного середовища або крові.

За доведеності проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager» у передбаченому інструкцією до цього приладу порядку у медичному закладів та фіксації результатів такого огляду у тесті, відсутності посилання апелянта на порушення порядку проведення самого огляду за допомогою зазначеного технічного приладу, а не фіксаціцї результатів огляду, визнання ОСОБА_1 результатів тесту, не надання суду висновку щодо результатів медичного огляду, як окремого документу, не свідчить з урахуванням конкретних обставин справи, про недійсність результатів огляду, зафіксованих в тесті та не призводить до неможливості встановлення того, чи перебував ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд враховує, що факт вживання алкогольних напоїв за годину до огляду поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння також іншими наведеними в тексті постанови доказами.

За такого відсутність в матеріалах справи медичного висновку, не є достатньою підставою для скасування постанови суду.

Також, з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 жодних пояснень працівнику поліції про те, що він не був за кермом автомобіля, що за кермом знаходилася інша особа під час складання протоколу не надавав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що в той день автомобілем не керував, так як керування автомобілем здійснював його напарник ОСОБА_5 , який проходив у нього стажування та завжди був поряд з ним, що автомобіль взагалі добу стояв на стоянці автотранспорту, що з охоронцями заводу спілкувався ОСОБА_5 , а потім пішов до «коханки», що охорона олійного заводу до нього упереджено відноситься, тому чіпляється з будь-якого приводу. Працівники поліції підійшли до автомобіля коли він в ньому спав.

Натомість трьома відеозаписами камер спостереження Бандурського олійноекстракційного заводу зафіксовано саме під`їзд до прохідної заводу вантажного автомобіля, а не його стоянку на стоянці автотранспорту, а також те, що з автомобіля вийшов водій, який підійшов до охоронців. Наявність іншої особи відеозаписами камер спостереження Бандурського олійноекстракційного заводу не зафіксовано. В той же час відеозаписами камер спостереження зафіксовано виявлення співробітниками заводу у водія ознак сп`яніння. Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , на відеозаписі під час виявлення співробітниками заводу у водія ознак сп`яніння зображений саме він. Чому він це робив, якщо не був водієм вантажного автомобіля, пояснити не зміг.

Вказана відеозйомка відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Надана апеляційному суду товарно-транспортна накладна № 315 від 22.01.2022р., в якій зазначено, що водієм автомобіля Даф ВЕ21-53ЕК є ОСОБА_5 не підтверджує факт керування ним автомобілем та отримання товару в цей день. Зазначена накладна не є подорожнім листом на керування транспортним засобом, оформленим у відповідності до вимог законодавства та не підтверджує факту того, за ким закріплений вказаний автомобіль.

Проте саме у подорожньому листі повинні міститися доручення, які водій-працівник зобов`язується виконувати в силу своїх трудових обов`язків, що є належним та допустимим доказом виконання трудових обов`язків під час використання службового автомобіля.

Слід також зазначити, що посилаючись на те, що за кермом автомобіля знаходилася інша особа, ні ОСОБА_1 , ні його захисник під час розгляду справи судом першої інстанції не зазначали цю конкретну особу та не просили суд першої інстанції допитати її у якості свідка. Не зазначені анкетні дані даної особи і в апеляційній скарзі. В суді апеляційної інстанції вони посилалися на те, що цією особою є ОСОБА_5 , проте не просили допитати його, посилаючись на його відсутність у місті по роботі. Не надані апеляційному суду також письмові пояснення ОСОБА_5 , засвідчені у передбаченому законом порядку.

Отже, належних та допустимих доказів керування автомобілем саме на під`їзді до прохідної Бандурського олійноекстракційного заводу ОСОБА_5 матеріали справи не містять.

Крім того, із письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вбачається, що 22 січня 2022 року близько 19 години до Бандурського олійноекстраційного заводу під`їхав автомобілем марки «DAF XF105460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння. По інструкції такого водія заборонено пропускати на завод, тому були викликані працівники поліції. В їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою Алкотестеру Drager, результат якого склав 1,82 % та виявив бажання проїхати до медичного закладу.

За такого, доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не керував транспортним засобом є безпідставними, так як спростовуються матеріалами справи. З урахуванням викладеного до пояснень ОСОБА_1 з цього приводу апеляційний суд відноситься та розцінюються їх як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, місцевим судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_6 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки аналіз вказаних доказів у їх сукупності свідчить про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суддя місцевого суду дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Дорошенко Анжеліки Петрівни залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова