Справа №: 646/1508/22
Провадження № 3/646/841/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

28.12.2022 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі судді Глоби М.М., перевіривши матеріал, що надійшов з ДОП відділу поліції № 1 Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2022 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов матеріал, який містить протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 730321 від 06.12.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 06.12.2022 року о 11 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно ОСОБА_2 , 2008 року народження, який проживає в антисанітарії.

Дослідивши матеріали справи, суд критично ставиться до матеріалів провадження про вчинення адміністративного правопорушення, оформлених ДОП відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції М. Машенко та направлених на розгляд судді, виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в

його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, настає виключно за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 року у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення, таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст. ст. 150 і 180 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Зі змісту положень ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення складеному інспектором ДОП відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції М. Машенко в порушення ст. 256 КУпАП невірно зазначені дані особи потерпілого.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, суд приходить до висновку, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення була неправильно застосована норма матеріального права (ч. 1 ст. 184 КУпАП), оскільки не було конкретизовано, у який спосіб ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків, вказаний протокол про адміністративне правопорушення слід визнати складеним з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, в зв`язку з чим його не можна вважати доказом вини ОСОБА_1 .

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд з власної ініціативи позбавлений можливості формулювати склад правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КПАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, адміністративний матеріал підлягає поверненню до ДОП відділу поліції № 1 Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області для належного оформлення.

Суд звертає увагу , що затягування належного оформлення матеріалів може призвести до закінчення строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 277, 278 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, повернути ДОП відділу поліції № 1 Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя -