ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л. А., вивчивши матеріали справи, які надійшли від ХРУП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не встановлено, громадянина України, не працює, проживає в АДРЕСА_1

за ст.173-2 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

16.11.2021 року о 20-00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 вчинив насильство психологічного характеру відносно дружини гр. ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою в наслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю останньої, чим вчинив правопорушення, передбачене за ст.173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, провину не визнав.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що не зверталась за медичною допомогою, вказаний випадок був вперше, не підтвердила факт систематичності.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- протокол серії ВАВ №471857 від 16.11.2021 року в якому зазначено, що 16.11.2021 року о 20-00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 вчинив насильство психологічного характеру відносно дружини гр. ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою в наслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю останньої, чим вчинив правопорушення, передбачене за ст.173-2 ч.1 КУпАП.;

- рапортом;

- поясненнями.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вказаних у складеному стосовно нього протоколі, складу адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Дослідивши наведені вище документи, додані до складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу, суд зазначає, що не знаходить підстав визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки викладені в протоколі обставини ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Тому відомості, зафіксовані у вказаних документах, унеможливлюють встановити причетність ОСОБА_1 до дій, зазначених в складеному стосовно нього протоколі, а отже зробити висновок про його винуватість у вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Інших достовірних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було здійснено психологічне насилля в сім`ї матеріали справи не містять і під час судового розгляду здобуто не було.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості вчинення домашнього насильства в сім`ї не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Л. А. Скрипнік