Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1773/21 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови, 28.09.2021 року, о 22 год. 40 хв., на автодорозі Київ-Ковель -Ягодин, 212 км. + 600 м., водій ОСОБА_1 керував мотоциклом МИНСК, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер №6810 та проходження такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. В подальшому водія було відсторонено від права керування транспортним засобом.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що суд не повідомляв його про час та місце розгляду справи, однак він надав суду заяву про те, що вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпаП відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння настає за умови якщо особа керувала транспортним засобом.

Стверджує, що на відеозаписі не зафіксовано факту керування ним транспортним засобом та його зупинки. З відеозапису вбачається, що працівники поліції почали вести розмову, про дані на прізвище « ОСОБА_2 » та потім склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Відеозапис був здійснений у нічний час та на ньому не видно обличчя осіб, що унеможливлює встановити особу, якій було запропоновано пройти огляд.

Також, зазначає, що в постанові суду не вказано про залучення свідків події та кому було передано право керування транспортним засобом для здійснення його доставки за місцем проживання водія.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання на розгляд своєї апеляційної скарги 13.01.22 року о 12:00 год. не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою апеляційного суду від 31.12.21 року, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

В своїх письмових поясненнях, які містяться в протоколі, ОСОБА_1 вказав, що вину у вчиненні правопорушення визнає, вживав алкоголь (0,5 пива).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА №913754 від 28.09.2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та зафіксовано факт керування транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

З відеозапису здійсненого працівниками поліції вбачається, що працівниками поліції було зупинено мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 , при повідомленні причин зупинки останній, не заперечував, щодо наявності в нього ознак сп`яніння, а також на прямі запитання поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі. Протокол та акт огляду посвідчив своїм підписом.

Зазначені докази, які на думку апеляційного суду є належними та допустимими, оскільки відповідають вимогам зазначеним у ст. 251 КУпАП, повністю підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на переконання апеляційного суду є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Не вбачає апеляційний суд підстав для скасування постанови суду і у зв`язку з розглядом судом справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки він у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. (а.с. 11)

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук