ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/61/22 Справа № 932/5517/21 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 та представника військової частини НОМЕР_1 капітана юстиції Копача Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з доповненнями на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, підполковника, старшого офіцера відділу координації та планування вогневого ураження управління поточних операцій штабу ВЧ НОМЕР_1 , який на час події правопорушення мешкав по АДРЕСА_1 , учасник АТО, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 3655 гривень.
Також, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. на користь держави.
ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він будучи військовою службовою особою військової частини НОМЕР_1 , 20.05.2021 року о 12 год. 30 хв., у період дії особливого періоду, перебуваючи на території вказаної військової частини, був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді невиразного мовлення, характерного запаху з ротової порожнини. Він був підданий огляду на стан сп`яніння, за результатами якого було складено відповідну довідку КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР від 27.05.2021 року. Вказана довідка надійшла до військової частини 22.06.2021 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, яку на його думку слід скасувати, а провадження по справі закрити.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, протокол про військове адміністративне правопорушення складено з порушеннями, в ньому зазначено паспортні дані, що не відповідають дійсності, остільки він втратив паспорт ще у травні 2021 року. На його думку, фактично притягується до відповідальності не вірно ідентифікована особа.
На думку апелянта, неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення повинно було слугувати підставою про направлення його на доопрацювання. Вважає, що суд міг закрити провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України, або провадження у справі підлягало закриттю із звільненням особи від адміністративної відповідальності.
Крім цього вважає, що суд першої інстанції порушив його право на захист, остільки розгляд справи відбувся без його участі, та про дату проведення судового засідання він не був повідомлений належним чином.
Також вважає, що районний суд необґрунтовано стягнув з нього судовий збір у розмірі 454 гривень на користь держави, остільки він є учасником АТО.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
ОСОБА_1 в судовому засіданні прохав апеляційну скаргу задовольнити, та постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.
Представник військової частини НОМЕР_1 капітана юстиції Копач Р.В. прохав залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку представника військової частини НОМЕР_1 капітана юстиції Копача Р.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, дослідивши відповідні матеріали, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити йому 10-ти денний строк на апеляційне оскарження, остільки в ході апеляційного розгляду встановлено, що строк на оскарження пропущено ним з поважних причин, адже про винесення рішення він дізнався з сайту Судової влади 22.10.2021 року, а 28.10.2021 року склав апеляційну скаргу.
Апеляційний суд зазначає, що у відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що вказані вимоги Закону районним судом виконані належним чином.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо порушення його прав судом першої інстанції, оскільки розгляд справи проводився за його відсутності, не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо участі захисника вказана заява будь-яких зауважень не містить (а.с. 31-32).
Апеляційний суд наголошує, що диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.
Доводи ОСОБА_1 про невинуватість спростовані:
- відомостями з протоколу №2 про військове адміністративне правопорушення від 13.07.2021 року, відповідно до яких підполковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою військової частини НОМЕР_1 , 20.05.2021 року о 12 год. 30 хв., у період дії особливого періоду, перебуваючи на території військової частини, командуванням був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді невиразного мовлення, характерного запаху з ротової порожнини. За результатами медичного обстеження складено довідку КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР від 27.05.2021 року, яка надійшла до військової частини 22.06.2021 року. Протокол було складено у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та підписаний ОСОБА_1 без зауважень. ОСОБА_1 також було роз`яснено його процесуальні права та обов`язки.
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.05.2021 року, відповідно до якого на момент проходження огляду о 16 годині 00 хвилин 20.05.2021 року у ОСОБА_1 було виявлено факт перебування у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5);
- актом службового розслідування від 09.07.2021 року відповідно до якого було встановлено перебування на службі військовослужбовця ОСОБА_1 о 12 годині 30 хвилин 20.05.2021 року, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме невиразна мова, характерний запах з ротової порожнини. Акт складено у відповідності до вимог чинного законодавства. (а.с. 9-11)
Будь-яких підстав не довіряти результатам службового розслідування та висновку лікаря, в ході апеляційного розгляду не встановлено, остільки вказані дані підтверджено послідовними поясненнями полковника ОСОБА_4 , підполковників ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та офіцером медичної служби ОСОБА_3 .. Дані пояснення свідків, як в цілому так і в деталях повністю узгоджуються між собою.
В апеляційному суді капітан юстиції ОСОБА_6 пояснив, що підполковник ОСОБА_1 дійсно в зазначений день, своєчасно не прибув на службу, та перебував на території військової частини з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме млява мова, та виражений запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_6 також пояснив, що ОСОБА_1 і раніше неодноразово було виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння, командуванням попереджено про можливість притягнення до адміністративної відповідальності, але він належних висновків так і не зробив. Також ОСОБА_6 зазначив, що Збройні Сили України в період з 18.03.2014 року до теперішнього часу функціонують в умовах особливого періоду.
Вказані пояснення свідка ОСОБА_6 , в повній мірі узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 ..
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 об`єктивно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а доводи ОСОБА_1 про його невинуватість є безпідставними.
Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, остільки протокол складено, на його думку, на особу яка втратила свій паспорт є безпідставними, остільки в матеріалах провадження на аркуші 3, наявна завірена копія його особистого паспорту, яка знаходилась в особовій справі офіцера.
Особисто ОСОБА_1 не заперечував той факт, що протокол про адміністративне правопорушення було складено стосовно нього, згідно з його письмовими поясненнями, саме його було доставлено іншими військовослужбовцями 20.05.2021 року до КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 , що до адміністративної відповідальності притягнуто неідентифіковану особу, та розцінює їх як спробу у будь-який спосіб уникнути адміністративної відповідальності за вчинене.
Не підлягає задоволенню і довід ОСОБА_1 , що з нього безпідставно стягнуто судовий збір у розмірі 454 гривень, адже відповідно до Закону України Про судовий збір ОСОБА_1 , а не відноситься до категорії осіб, на які поширюється у такому випадку пільги.
Не підлягає задоволенню і довід ОСОБА_1 про суворість призначеного покарання, остільки його призначено в межах санкції інкримінованої статті, з врахуванням обставин скоєного, відношення ОСОБА_1 до події та даних про його особу.
При цьому апеляційний суд зазначає, що статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Ст.1 Статуту передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Вказані вище вимоги Закону та статуту ОСОБА_1 не були виконані.
В ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 , строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду В.Д. Коваленко