Справа № 529/1066/22
Провадження № 3/529/510/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2022 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Пашнєв В.Г., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, який є інвалідом 3-ї групи, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП 10.09.2022 та постановою Диканського районного суду Полтавської області за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 10.09.2022, близько 01 год. 50 хв. по вул. Незалежності, в смт. Диканька Полтавської області, керував автомобілем ЗАЗ SENS, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , повторно протягом року в стані алкогольного сп`яніння, який встановлено за допомогою газоаналізатора Drager 6810 та проведений зі згоди водія на місці зупинки за участю свідків. Результат огляду показав позитивний результат і складає 1,19 проміле.

Отже, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, але надав суду письмову заяву в якій вказав, що свою вину визнає повністю, з протоколом згоден повністю та прохав суворо не карати. При цьому ОСОБА_1 звернувся до суду із письмовою заявою в якій просив суд розстрочити штраф на рік, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі, є інвалідом ІІІ-ї групи і не зможе в 15 - денний строк його сплатити.

Дослідивши письмові заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та матеріали справи приходжу до наступного.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується наступною сукупністю доказів:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.09.2022 серії ДПР18 № 243047 відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п.2.9 (а) ПДР України керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року;

- результатами спеціального технічного засобу ALKOTEST 6810 № ARCC-0231 згідно якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становив 1,19 проміле;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 10.09.2022 року відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на встановлення факту алкогольного сп`яніння в медичному закладі від чого останній відмовився в присутності двох свідків;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу ALCOTEST Drager 6810, який проводився у зв`язку з виявленням ознак таких як: різкий запах з ротової порожнини, поведінка яка не відповідає дійсності результат огляду якого показав позитивний 1,19 проміле;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 10.09.2022 року о 01 год. 50 хв. ними під час патрулювання добровольчого формування з їхньою участю на вул. Незалежності, в смт. Диканька, був зупинений автомобіль марки ЗАЗ-Сенс, за кермом якого перебував правопорушник ОСОБА_1 , який порушив комендантську годину та в якого під час спілкування були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння такі як різкий запах з ротової порожнини. Після цього були викликані працівники поліції, які ОСОБА_1 було запропоновано проходження на стан алкогольного сп`яніння за їхньою участю за допомогою алкотестера Драгер, результат якого показав 1,19 проміле;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 10.09.2022 року, згідно якої того ж дня ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП. За керування вказаним автомобілем без прав;
- копіює постанови Диканського районного суду від 20.06.2022 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу;
- довідкою від 22.09.2022 за №2735 виданої СПД №2 ВП №2 ГУНП в Полтавській області відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.4 ст. 126 КУпАП;
- відеозаписами з бодікамер поліцейських на якому зафіксована знаходження автомобіля ЗАЗ-Sens на якому приїхав ОСОБА_1 , який при цьому не заперечував цього факту та процедура огляду останнього на стан сп`яніння, який за його згодою, в присутності свідків проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою алкотестера Драгер, показник якого вказав на поділку 1,19 проміле.
Працівниками поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.
Згідно наведених доказів ОСОБА_1 , посвідчення водія не має. Таким чином, в розумінні ч.2 ст.130 КУпАП, правопорушник ОСОБА_1 не є водієм, а є іншою особою, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно з п.1.10 Про Правила дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таким чином ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, факт вчинення такого не заперечувався і самим ОСОБА_1 , тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КупАП без позбавлення права керування транспортними засобами тому як останній таких не має.

При цьому підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, передбаченого санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, відсутні, так як належних доказів про право власності ОСОБА_1 на вказаний транспортний засіб суду не надані.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Крім цього, згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Також, частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання щодо строків розстрочення штрафу, а тому в даному випадку слід застосовувати аналогію закону та керуватися нормами Кримінального кодексу України.

З поданої ОСОБА_1 заяви вбачається наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють здійснення оплати штрафу в розмірі 34000 гривень, так як останній має скрутне матеріальне становище, на даний час ніде не працює, є інвалідом 3-ї групи, що підтверджено відповідною довідкою до акта огляду МСЕК, тому заяву останнього слід задовольнити та розстрочити виконання постанови суду про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу строком на один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч.2 ст.130, 280, 283, 301, 304 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., який стягнути в дохід держави, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень терміном на 1 (один) рік, із сплатою щомісячно по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн. 33 коп., починаючи з листопада 2022 року до 30-го числа кожного місяця до повного погашення стягнення.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення до суду документу (квитанції) про сплату.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в вигляді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: В.Г. Пашнєв