ПОСТАНОВА

Іменем України

24.11.2022 Справа №607/13729/22 Провадження № 3/607/6761/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Кметика В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючої,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

06.10.2022 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 097706 від 29.09.2022 зазначено, що 29.09.2022 о 01 год. 02 хв. на вул. Степана Бандери, 83В в м. Тернополі ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «ML 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» (повірка дійсна до 19.07.2023), на табло якого висвітило результат 1,23 проміле. Водій з результатами огляду була згідна та проїхати у найближчий медичний заклад для огляду категорично відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кметик В.С. вважав, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а лише перебувала у салоні автомобіля разом зі своїм знайомим, де вони спільно вживали алкогольні напої. З урахуванням того, що події відбувались у період комендантської години, до них підійшли представники територіальної оборони, які у подальшому здійснили виклик працівників патрульної поліції. Зауважив, що долучений до адміністративних матеріалів відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «ML 350», державний номерний знак НОМЕР_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винною себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала. Пояснила, що ввечері 29.09.2022 приїхала до свого знайомого, де перебуваючи у транспортному засобі, вони спільно розпивали алкогольні напої. У подальшому до них підійшли представники територіальної оборони та запитали про причину їх перебування на вулиці у період дії комендантської години. Її знайомий висловився в грубій формі, що і стало причиною для виклику патрульних поліцейських. Зазначила, що після вживання алкогольних напоїв не керувала транспортним засобом та не мала на меті сідати за кермо.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є членами територіальної оборони, пояснили, що 29.09.2022 приблизно о 01 год. вони здійснювали патрулювання в м. Тернополі. Їм надійшло повідомлення про виявлення водія у стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце події, вони побачили автомобіль, який не рухався та двигун якого був вимкнений. На водійському місці перебувала ОСОБА_1 , відносно якої у подальшому був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначили, що вони не бачили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Пояснили, що такі їхні пояснення не збігаються зі змістом письмових пояснень, наданих на місці події, оскільки письмові пояснення були написані працівником поліції з їхніх слів, проте у темряві вони не змогли в повній мірі зрозуміти написаний працівником поліції текст і просто підписали його.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника та показання свідків, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) як джерело права.

У контексті рішення Європейського суду з прав людини «Надточій проти України» (заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Підстави для зупинки транспортного засобу поліцейськими, передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначальними для кваліфікації діяння за ст. 130 КУпАП є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Саме по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію особи з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення транспортного засобу в просторі. Натомість саме лише перебування особи на місці водія чи поруч з транспортним засобом не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 097706 від 29.09.2022 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, яке полягало у тому, що 29.09.2022 о 01 год. 02 хв. на вул. Степана Бандери, 83В в м. Тернополі ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «ML 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» (повірка дійсна до 19.07.2023), на табло якого висвітило результат 1,23 проміле. Водій з результатами огляду була згідна та проїхати у найближчий медичний заклад для огляду категорично відмовилася.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, працівниками поліції долучено: рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 29.09.2022; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5953960 від 29.09.2022; письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 29.09.2022; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29.09.2022; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів; оптичний носій з відеофайлами; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; сертифікати відповідності; розписку ОСОБА_5 від 29.09.2022.

Разом з тим вказані вище докази не підтверджують того, що 29.09.2022 о 01 год. 02 хв. на вул. Степана Бандери, 83В в м. Тернополі ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «ML 350», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, з наданого відеозапису (назва відеофайлу «export-kexau») вбачається, що фіксація подій розпочалась з пропозиції патрульного поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 знаходилась неподалік транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «ML 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу узбіччя.

Також суд критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від 29.09.2022, в яких останні зазначали, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «ML 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки перебувала на місці водія, а транспортний засіб здійснював рух, оскільки такі пояснення не узгоджуються з показаннями цих осіб, що надані у судовому засіданні.

Так, у судовому засіданні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 показали, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «ML 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 , не здійснював рух, а двигун автомобіля був вимкнений. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом свідки не підтвердили.

Суд зауважує, що такі пояснення надані свідками під присягою та після попередження їх про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, в той час як при оформленні письмових пояснень свідки про таку відповідальність попереджені не були.

Жодних інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак і об`єктивну сторону адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявність у її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 9, 40-1, 130, 245, 247, 251-252, 266, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяІ. В. Марциновська