Єдиний унікальний номер 725/5030/22
Номер провадження 3/725/3152/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надiйшла вiд Чернівецької митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 cт.481 Митного Кодексу України громадянина Польщі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил №0417/40800/22, 14.08.2022 о 23:12год. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в пішому порядку прослідував громадянин Польщі ОСОБА_3 , який слідував з України до Румунії приватних справах. Для здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаний громадянин надав закордонний паспорт громадянина Польщі ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 19.10.2018 уповноваженим органом воєвода Зачорніпоморск, Польща.

Під час здійснення митних формальностей, згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі „Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС ДМСУ було встановлено, що 13.06.2019 громадянин Польщі ОСОБА_3 ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «VOLVO», країна реєстрації Польща, р/н НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 через пункт пропуску Львівської митниці Держмитслужби в режимі тимчасового ввезення в термін до 1 року.

Однак, станом на 14.08.2022 транспортний марки «VOLVO», р/н НОМЕР_2 за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Таким чином, на думку митного органу, громадянин ОСОБА_3 перевищив встановлений ст. 380 МК України строк перебування автомобіля марки «VOLVO», р/н НОМЕР_2 у митному режимі тимчасового ввезення на митній території України більше ніж на тридцять діб, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_4 адвокат Іванюк О.О. пояснив, що у діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України з підстав, викладених у письмовому клопотанні від 09.09.2022. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення адвоката Іванюка О.О., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

У відповідності до ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст.103 МК України передбачено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Зі змісту ч.1 ст.380 МК України вбачається, що громадянам-нерезидентам надано право тимчасово ввозити на митну територію України транспортні засоби особистого користування на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

З протоколу про порушення митних правил №0417/40800/22 від 14.08.2022 вбачається, що громадянин ОСОБА_5 не вивіз за межі митної території України у визначений законом строк (в термін до одного року) транспортний засіб марки «VOLVO», р/н НОМЕР_2 , який був ввезений ним 13.06.2019.

Такі дії ОСОБА_6 митницею кваліфіковано за ч.6 ст. 481 МК України.

Втім, на думку суду, Чернівецькою митницею не правильно кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч.6 ст.481 МК України, виходячи з наступного:

Так, станом на 13.06.2019, тобто на момент ввезення ОСОБА_7 транспортного засобу, диспозицією ст.481 МК України була передбачена відповідальність за перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.

Зазначена стаття МК України, складалась із трьох частин і санкція будь-якої із її частин не передбачала додаткового виду стягнення у вигляді конфіскації транспортних засобів чи товарів, тобто була більш м`якшою, ніж санкція ч.6 ст.481 МК України у діючій редакції.

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України, яка наразі містить 6 частин.

Відповідно до Закону України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч.6 ст.481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Згідно диспозиції ч.6 ст. 481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За такі порушення передбачено накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів, відповідальність за цією нормою може наставати після 22.08.2019.

Відповідно до ст.58 Конституції України, яка закріплює загальновизнаний принцип права,відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За приписами ст.3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

В рішенні Конституційного Суду України від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі зазначено, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи.

Також в рішенні від 02 липня 2002 року № 13-рп/2002 Конституційний Суд України вказав, що суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.

Відповідно до ст.151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 7).

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, № № 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, № 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Оскільки ч. 6 ст. 481 МК України передбачено відповідальність особи за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Беручи до уваги те, що ч.6 ст.481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, ОСОБА_5 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно до ст.58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Більше того, ОСОБА_5 під час тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, був попереджений та усвідомлював, що до нього, у разі невиконання обов`язків із вивезення транспортного засобу, може бути застосований саме той вид та розмір відповідальності, який був чинний на момент ввезення автомобіля.

Факт такого тимчасового ввезення підтверджує добровільну згоду ОСОБА_4 із такими санкціями, у разі невиконання ним взятих на себе обов`язків, погодження із ними та розуміння їх максимальних розмірів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Відповідно до ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з постанов, зокрема про закриття провадження у справі.

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, та керуючись ст.58 Конституції України, ст.ст. 90, 268, 458, 460 МК України, ст.ст. 247, 294 КУпАП ,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб, з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду, через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич