Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Шаблія Валерія Івановича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Шаблій В. І. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, а тому є незаконною та необгрунтованою. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1395, оскільки він не містить відмітки про роз`яснення прав ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та незрозуміле формулювання описової частини правопорушення у даному протоколі. Також, у графі свідки вказано нагрудні камери працівників поліції. Крім того, рапорт складено працівником поліції, який є зацікавленою особою, а тому обставини зазначені у ньому та у протоколі мають бути підтверджені іншими доказами. Стверджує, що супровідний лист Вінницького міського суду на адресу УПП у Вінницькій області у даній справі не містить відомостей про наявність відеозапису з місця події, а тому даний доказ не може враховуватися судом при вирішенні справи.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 127/29216/21 Суддя в суді І інстанції Крижова О.Г.

Провадження № 33/4815/318/22 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2021 року о 14 год. 40 хв. по вул. Хмельницьке Шосе, 108, у м. Вінниця, водій ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає у АДРЕСА_2 , яка у м. Вінниця по вул. Хмельницьке Шосе, 108, керувала транспортним засобом «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(г) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009051 від 23.10.2021 року відносно ОСОБА_1 , у графі свідки вказано: боді камера АВ-00039 та боді камера 2М0426, що не суперечить ст. 266 КУпАП.

Крім того, матеріали справи містять рапорт інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП, лейтенанта поліції Владислава Тимошенка, відомості про який вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, де він зазначає, що спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_3 у м. Вінниця по вул. Хмельницьке Шосе, 108, о 14 год. 40 хв. за порушення правил дорожнього руху зупинив транспортний засіб «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого виявилася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає у АДРЕСА_2 .

Під час спілкування, у неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна шкіряного покриву обличчя. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest" на що вона погодилася.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest № 6820", результат огляду становить 2,21 проміле. На громадянку ОСОБА_2 було складено протокол за статтею 130 КУпАП.

Пасажиром транспортного засобу був його власник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Було встановлено, що він передав керування автомобілем водію ОСОБА_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. На водія ОСОБА_1 також було складено протокол за ст. 130 КУпАП за порушення п.п. 2.9(г) Правил дорожнього руху України.

Підстав ставити під сумнів достовірність обставин викладених у рапорті працівника поліції В. Тимошенка судом не встановлено.

Свідки під час проведення огляду не залучалися, оскільки працівниками поліції здійснювалася його відеофіксація, що передбачено та відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення є пояснення ОСОБА_1 , де він зазначає, що після декрету його дружина втратила навики водіння і він хотів підвчити її навикам водіння.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Щодо доводів адвоката Шаблія В. І. про те, що протокол не містить відмітки про роз`яснення прав ОСОБА_1 та про формулювання описової частини правопорушення у даному протоколі, а також, що у графі свідки вказано нагрудні камери працівників поліції, то апеляційний суд вважає, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення неточності не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Крім того, на відеозаписі з місця події ОСОБА_1 неодноразово підтвердив, що допомагав ОСОБА_2 відновити навики керування автомобілем. Також з відеозапису вбачається, що власником транспортного засобу «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є саме ОСОБА_1 .

Щодо покликання апелянта на відсутність у супровідному листі суду інформації про наявність у матеріалах справи відеозапису з місця події, то суд залишає їх без уваги, оскільки інформація про наявність у матеріалах відеозапису підтверджується в описі матеріалів за підписом старшого інспектора ВАП УПП майора поліції Тетяни Гамарник.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009051 від 23.10.2021 року, рапортом інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП, лейтенанта поліції Владислава Тимошенка від 23.10.2021 року та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , незважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шаблія Валерія Івановича залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.