Справа № 163/1129/22 Провадження № 33/802/565/22 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета С. А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУПАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 липня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,2 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 16 липня 2022 року о 18 год 59 хв на автодорозі М07, 502 км керував автомобілем Volvo FH, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.9А Правил дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

14 вересня 2022 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. У заяві вказує, що йому не було відомо про розгляд справи щодо нього, а копію оскаржуваною постанови він отримав лише 05.09.2022.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити з таких підстав.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску цього строку, ОСОБА_1 вказує на те, що він в судове засідання не викликався, участі в судовому засіданнях не брав, копію оскаржуваної постанови судді отримав лише 05 вересня 2022 року, а тому строк оскарження слід рахувати з 05.09.2022, тобто з моменту отримання постанови.

Проте, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.

Оскаржувана постанова щодо ОСОБА_1 була винесена Любомльським районним судом Волинської області 28 липня 2022 року (а.с.12).

Твердження апелянта про те, що він не повідомлявся про розгляд справи щодо нього є голослівними, так як повністю спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №058607 від 16.07.2022, складеного щодо ОСОБА_1 , убачається, що правопорушнику було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 28.07.2022 о 14 год в Любомльському районному суді. А у графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» наявний підпис ОСОБА_1 (а.с.1).

Місцевим судом оскаржувана постанова винесена у вказану дату, тобто 28 липня 2022 року (а.с.12).

Крім того, у цьому ж протоколі у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 власноручно вказав: «з датою та часом ознайомлений» (а.с.1).

Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 копію даного протоколу отримав, про свідчить його підпис у відповідній графі (а.с.1).

Отже, ОСОБА_1 був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи щодо нього.

Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав через засоби поштового зв`язку лише 14 вересня 2022 року, що стверджується відповідним штампом на конверті, тобто більше як на місяць пропустив строк на апеляційне оскарження, який збіг 08 серпня 2022 року.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання, що ті мотиви, які наведені у заяві ОСОБА_1 не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, так як повністю суперечать положенням ч.2 ст.294 КУпАП та матеріалам справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1).

Приписами ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини, необхідно відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 липня 2022 року щодо нього та повернути матеріали апеляційної скарги особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 липня 2022 року щодо нього відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов