ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1300/21 Номер провадження 33/814/254/22Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М. І. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А.,

при секретарі Таценко Т.Р.,

за участю:

адвоката Курінного А.С.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Курінного Артема Сергійовича діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, житель: АДРЕСА_1 , не працюючий,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді Ляшкевич С.В. притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10 грудня 2021 року о 23 год. 47 хв. на 385 км. а/д Київ-Харків-Довжанський М-03 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Курінний Артем Сергійович діючий в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій прохав скасувати постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 , провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що зафіксоване правопорушення було цілком і повністю спровоковане діями працівників поліції, задля подальшого «виявлення та фіксації» такого правопорушення.

Вказував, що відеозаписом долученим до матеріалів справи підтверджується, що ОСОБА_1 був згодний на проходження огляду на стан сп`яніння, однак поліцейський замість забезпечення такого огляду почав схиляти його до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначав, що ОСОБА_1 був змушений відмовитися від огляду задля збереження майна (автомобіля) від поліцейських, які попередили його про ряд несприятливих наслідків за згоду на проходження огляду.

Крім того звертає увагу, що покази свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та письмові пояснення гр. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не є взаємовиключні, оскільки в них повідомляються про події які мали місце в різні проміжки часу.

Свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повідомляли про події які передували так званій «відмові від огляду» ( з 23:47 год. 10.12.2021 року, - зупинка транспортного засобу по 00:05 год 11.12.2021 року - залучення свідків та відмова ОСОБА_6 від проходження огляду, власне через яку його і притягують до відповідальності), а свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомляли про події які вони вже спостерігали особисто, а саме відмову водія від проходження огляду 00:05 год 11.12.2021 року).

Вищевказане також підтверджується письмовими показами та відеозаписом.

Також вказував, що суд у своїх висновках керувався не всебічно встановленими обставинами, а припущеннями.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона правопорушення.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Курінного А.С., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотрималась, у зв`язку з чим прийшла до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Виносячи постанову місцевий суд виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 020856 від 11 грудня 2021 року, наданим відеозаписом, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Однак суд апеляційної інстанції не може погодитись із таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №020856 від 11 грудня 2021 року складеного інспектором взводу 2 роти 1 БУПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Детюком Р.В. 10 грудня 2021 року о 23 год. 47 хв. на 385 км а/д Київ-Харків-Довжанський М-03 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 11 грудну 2021 року у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу алкотестер «Драгер» та в найближчому закладі охорони здоров`я.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього ПДР не містять.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Разом з тим, переглянувши відеозаписи долучені до матеріалів справи судом встановлено, що працівниками поліції вчинялися дії, які були спрямовані на схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції попередили ОСОБА_1 про негативні наслідки проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме вилучення транспортного засобу.

Як наслідок після цих дій працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, після чого працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пояснили, що в той день, коли вони разом з ОСОБА_1 їхали з роботи, були зупинені працівниками поліції, які позаду рухалися на автомобілі.

Зазначили, що після цього поліцейські пояснили причину зупинки їх транспортного засобу - неувімкнення показчика повороту та сказали, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також вказували, що після цього працівники поліції запропонували скласти адмінпротокол про відмову у проходженні огляду, на що ОСОБА_1 погодився. Прилад Драгер працівники поліції не надавали та повідомили про те, що за відмову від проходження огляду автомобіль на штрафмайданчик забирати не будуть.

Повідомили, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв перед тим, як сісти за кермо, ознак сп`яніння під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції у нього не було.

Даючи оцінку відеозаписам та поясненням свідків, які були допитані у суді першої інстанції, приходжу до висновку, що зазначені дії працівників поліції є незаконними.

Апеляційний суд вважає, що залякування водія наслідками вилучення транспортного засобу та доставку його на штрафмайданчик до моменту огляду, не передбачені чинним законодавством, а такі дії працівників поліції спрямовані виключно на спонукання водія до відмови від проходження огляду.

Також апеляційний суд звертає увагу, що у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 грудня 2021 року працівниками поліції не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Крім того слід зауважити, що у відповідності до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Однак працівник поліції, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в порушення зазначених вимог ст. 266 КУпАП не відсторонив його від керування цим автомобілем.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку аналізуючи докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що посадовими особами, які складали протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих доказів винуватості особи.

Так, за змістом статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має бути відкритою, категоричною, тобто суд має встановити наявність у особи прямого умислу.

Спонукання водія працівниками поліції на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не свідчить про наявність прямого умислу і відповідно не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

За таких обставин, ураховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, постанова судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Курінного Артема Сергійовича діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду С.А. Гальонкін