Справа № 149/916/22
Провадження №3/149/659/22
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької обласі Войнаревич М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від від Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 12.02.202 органом 0537, РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2022 року о 23:15 год. на автодорозі зі сполученням Хмільник-Лелітка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio державний номерний знак б/н в стані алкогольного сп"яніння, огляд проводився КНП Хмільницька ЦЛ за допомогою ALKOTEST 5820, проба позитивна 1,48 проміле, проводилась відеофіксація.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимог п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлено в порядку, визначеному ст. 277-2 КУпАП.

З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи про адміністративне правопорушення Хмільницьким міськрайонним судом, не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, суддя, з урахуванням ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

?Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-X від 07.12.1984 (із змінами) (далі - КУпАП) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 А ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, відомості про яке вказане в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 322330 від 22.04.2022 року, в якому викладені обставини правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 322330 від 22.04.2022, в якому викладені обставини правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, від надання пояснень по суті правопорушення, ознайомлення зі змістом протоколу та від отримання його копії ОСОБА_1 відмовився; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння № 33, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп"яніння, 1,48 проміле та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 22.04.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся на огляд до КНП "Хмільницька ЦЛ", як водій транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка мова), відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, якими зафіксовано керування транспортним засобом гр. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а також обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 2 КУпАП).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, причому скоєння такого правопорушення неодноразово протягом року, що свідчить про повну відсутність у особи спрямованості на повагу до закону, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, а саме, що на час керування в стані сп`яніння особа усвідомлювала небезпечність своїх дій та можливість спричинення шкоди не тільки собі, а і стороннім особам, настання тяжких наслідків, однак розраховувала на безкарність і можливість уникнення будь-якої відповідальності, майновий стан, приймається до уваги відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, у зв`язку з чим є підстави для накладення на ОСОБА_1 з урахуванням ст. 36 КУпАП стягнення у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Враховуючи, що суду не надано доказів належності правопорушнику на праві власності транспортного засобу, суд вважає за неможливе застосувати додаткове стягнення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 34,35, 36, 130, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: Войнаревич М. Г.