Справа № 495/2159/22
№ провадження 3-в/495/18/2022
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Мельник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 про перегляд справи за ново виявленими обставинами по адміністративній справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2022 року Постановою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний винним в здійснені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУ про адміністративні правопорушення і він підданий стягненню у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнений судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 28 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд справи за ново виявленими обставинами, просить суд переглянути справу за ново виявленими обставинами та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

01 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Білгород Дністровського міськрайонного суду від 06 червня 2022 року.

21 вересня 2022 року Постановою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга представника ОСОБА_1 була задоволена та постанова суду від 06 червня 2022 року скасована.

Провадження по справі було закрито.

20 жовтня 2022 року вказана справа повернулася до Білгород Дністровського міськрайонного суду.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд справи за ново виявленими обставинами, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначаються відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення визначаються Кодексом України про адміністративні правопорушення, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Конституційний суд України у рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративні правопорушення (в тому числі за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено.

Статтею 459 КПК України, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі "Пономарьов проти України", жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Разом з тим, судом враховано, що ЄСПЛ зробив висновки, що провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції з метою поширення її гарантій на заявників.

Саме такі висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справах: «Надточій проти України» (п.п.17,22,29); «Лучанінова проти України» (п.п.38,39,40); «Гурепка проти України» (п.п.53,55).

Однак, у наведених справах відсутні висновки про можливість застосування процедури перегляду постанов у справах про адміністративні правопорушення за правилами кримінального процесуального закону, а зазначається лише про поширення встановлених Конвенцією загальних гарантій щодо осіб під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Також слід відмітити, що у справі «Гурепка проти України» ЄСПЛ прийшов до висновку про порушення ст.2 Протоколу № 7 до Конвенції з огляду на те, що КУпАП (в редакції станом на 1998 рік) передбачав, що процедура перегляду постанови у справі про адміністративне правопорушення могла бути ініційована лише прокурором або головою вищестоящого суду.

Така процедура на той час не була доступна стороні та не залежала від його волі і аргументів, а тому не була достатньо ефективним засобом захисту для цілей Конвенції (п.60 рішення ЄСПЛ).

Однак, на даний час КУпАП надає стороні можливість оскаржити в апеляційному порядку постанову у справі про адміністративне правопорушення, що є справедливим і повністю відповідає ст.2 Протоколу № 7 до Конвенції щодо права кожного, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним.

В даній справі ОСОБА_1 скористався своїм правом на перегляд апеляційним судом постанови суду першої інстанції, якою він визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України, і така процедура дотримана.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що постанова Білгород Дністровського міськрайонного суду від 06 червня 2022 року по справі № 495/2159/22, не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, так як перегляд судових рішень у справах про адміністративні правопорушення за нововиявленими обставинами нормами Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачений і місцевий загальний суд не наділений повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, на теперішній час зазначена постанова, скасована апеляційним судом 21 вересня 2022 року та провадження у справі було закрито.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП, главою 24-1 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд справи за ново виявленими обставинами по адміністративній справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя: