ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1421/22 Справа № 205/6753/22 Суддя у 1-й інстанції - Шиян В.В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Дніпро

21 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун О.В.,

у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника Коробова І.О., а також представника потерпілого ОСОБА_2 захисника Целіка В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КпАП України,

встановила,

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КпАП України, із накладенням стягнення у вигляді штрафу розміром 2500 грн, та із конфіскацією собак породи «тер`єр американський стафордширський» по кличці «Буч», 2020 року народження, та « ОСОБА_3 » 2017 року народження.

Судом встановлено, що 22 липня 2022 року, о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , не вжив заходів щодо належного вигулу собак породи «стафордширський тер`єр», що спричинило заподіяння шкоди собаці породи «Джек рассел тер`єр» по кличці «Мевіл» та його господарю ОСОБА_2 .

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.8 ч.1 ст.247 КпАП України.

У обгрунтування своїх вимог апелянт зазначає про:

-існування двох аналогічних за змістом постанов Ленінського районного суду м.Дніпропетровська щодо подій, які відбулись 22.07.2022 року, що порушує конституційні

права ОСОБА_1 та є підставою для закриття провадження;

- незаконність конфіскації судом собаки, яка не належить ОСОБА_1 , а саме собаку породи «тер`єр американський стафордширський» по кличці Сем, оскільки тварина належить ОСОБА_4 матері апелянта;

-неповноту та неправильність складеного поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення ( який фактично апелянт вважає складеним двічі) та невідповідність його вимогам ст.256 КпАП України у частині опису дій ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення:

- ОСОБА_1 та його представник за довіреністю Коробов І.О. підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній доводів;

-представник потерпілого ОСОБА_2 захисник Целік В.В. заперечував проти задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 і просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши витребувані із Ленінського районного суду м.Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.154 КпАП України, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається із матеріалів провадження, судом першої інстанції вимоги закону виконані у повному обсязі.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КпАП України підтверджена дослідженими судом першої інстанції доказами:

-поясненнями самого ОСОБА_1 , даними під час його допиту у судовому засіданні щодо обставин вигулу ним собак ОСОБА_5 і Буча вранці 22 липня 2022 року і спричинення ними тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та його собаці Мевілу;

-поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні, які збігаються за змістом із поясненнями ОСОБА_1 щодо обставин спричинення йому та його собаці належними ОСОБА_1 тваринами породи «стафордширський тер`єр», одна з яких вигулювалась без повідка та наморднику, а інша не була втримана господарем під час конфлікту між тваринами та також спричинила тілесні ушкодження;

-даними ветеринарного паспорту про належність собаки породи «стафордширський тер`єр» Буч 14.08.2020 року народження, ОСОБА_1 ;

-даними ветеринарного паспорту 804-UA-380- НОМЕР_1 про належність собаки породи «джек рассел тер`єр» Мевіла потерпілому ОСОБА_2 ;

-даними довідки КНП «Першотравенська МЛ» та медичної картки ОСОБА_2 із зазначенням знаходження на лікуванні із діагнозом «вкушена рана лівої кісті»;

-довідкою та призначенням лікування «Ветеринарного комплексу «Передовий»» про те, що собака Мевіл породи «джек рассел тер`єр» перебував на лікуванні у клініці з 22.07 по 25.07.2022 року, а після 25.07.2022 року продовжувала лікування у домашніх

умовах.

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши, відповідно до положень ст.279 КпАП України,і проаналізувавши сукупність наявних по справі доказів (які відповідають критеріям ст.251 КпАП України), належним чином умотивував свої висновки і правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.154 КпАП України як вигул собак без повідків та намордників, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини та її майну.

Крім того, апеляційний суд вважає, що надані потерпілим докази також відповідають критеріям ст.251 КпАП України і надані ним суду у межах його процесуальних прав, передбачених ст.269 КпАП України (зокрема, заявляти клопотання про долучення матеріалів) і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 у частині порушення судом норм процесуального права і самостійного збирання доказів під час судового розгляду є неспроможними.

Санкцією ч.3 ст.154 КпАП України передбачене обов`язкове додаткове стягнення у вигляді конфіскації тварин, яке суд першої інстанції застосував, конфіскувавши собак ОСОБА_1 , які спричинили потерпілому та його собаці тілесні ушкодження у результаті їх неналежного вигулу.

Посилання апелянта на те, що одна із них собака породи «стафордширський тер`єр» по кличці ОСОБА_3 належить за ветеринарним паспортом ОСОБА_6 , не є підставою для скасування постанови і у цій частині, оскільки законодавець не ставить зазначений вид додаткового стягнення в залежності від права власності на тварину як джерела спричинення шкоди іншій особі.

Апеляційним судом також при перевірці та повторному дослідженні матеріалів провадження та доданих до апеляційної скарги матеріалів встановлено, що постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2022 року були повернуті матеріали справи №205/5202/22 щодо ОСОБА_1 для належного їх оформлення до ВП 3№ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області.

На виконання постанови суду 06.10.2022 року був повторно складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КпАП України щодо ОСОБА_1 і суд розглянув матеріали провадження у передбачені ст.38 КпАП України строки та наклав адміністративне стягнення у межах ч.3 ст.154 КпАП України.

Зазначені обставини спростовують твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про існування двох ідентичних за змістом судових рішень, які стали підставою для прохання про закриття провадження на підставі п.8 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, суддя

постановила:

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КпАП України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун