ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/2142/21
Номер провадження : 33/819/41/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року місто Херсон

Суддя судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., за участю адвоката Шиліна Є.Ю., скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката Шиліна Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Бериславського районного суду Херсонської області від 18.10.2021 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 18.10.2021 рокуОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 05.08.2021 року о 09-30 год. ОСОБА_1 , на а/д Херсон Генічеськ 56км+800м, керував автомобілем CHERY д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння аналізатором парів "Драгер" та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі адвокат Шилін Є.Ю., не погоджується із вказаним рішенням у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що адміністративну справу розглянуто без участі захисника та ОСОБА_1 . Причини не прибуття в судове засідання повідомив у телефонному режимі та факт поважності не прибуття підтверджується довідкою з лікарні. Розглядаючи справу без участі ОСОБА_1 та його захисника суд порушив його права на захист. Стверджує, що суд неповно з`ясував всі обставини справи та не усунув суперечності, що маються в протоколі, інших матеріалах справи та особистих письмових поясненнях ОСОБА_1 , а також послався на недопустимі докази. Відеозапис, який долучений до матеріалів не може визнаватися належним доказом. На запит адвоката та суду, Бериславський РВП ГУНП в Херсонській області не надав належну відповідь щодо подій які відбувалися на посту "Шилова балка". Наполягає, що не надання відповіді посадовими особами Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, повинна бути розцінена судом, як сумніви у добровільній відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння, а також сумніви в додержанні працівниками поліції порядку проведення такого огляду.

Просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши захисника Шиліна Є.Ю. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 150548 від 05.08.2021 року, згідно якого він він 05.08.2021 року о 09-30 год. ОСОБА_1 , на а/д Херсон Генічеськ 56км+800м, керував автомобілем CHERY д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння аналізатором парів "Драгер" та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 150548 від 05.08.2021 року, складений за порушення вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які під час складання протоколу та в судовому засіданні пояснювали, що 05.08.2021 року на посту ОСОБА_4 працівниками поліції їх було запрошено в якості свідків для огляду водія ОСОБА_1 , який у їх присутності від огляду на стан алкогольного сп`яніння аналізатором парів "Драгер" та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить "Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

З аналізу пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що працівниками поліції у відповідності до ч.2 ст. 266 КУпАП. був проведений огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, що знижує його увагу та швидкість реакції. У присутності двох свідків поліцейським запропоновано проводити його стан з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 , які він давав під час складання протоколу, узгоджуються з поясненнями свідків, які послідовні під час складання протоколу та в суді першої інстанції.

Докази наведені в апеляційній скарзі не спростовують та не знаходять свого відображення в матеріалах справи. Посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду голослівні, нічим не підтверджені, а тому суд сприймає критично, як спосіб уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки він відмовився від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стануалкогольного сп`яніння. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,підтвердили, що він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння аналізатором спирту або проходити медичний огляд, а тому у судді апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 надавши пояснення під час складання протоколу не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних. Матеріали справи не містять доказів того, що до нього зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому ст. 267 КУпАП ОСОБА_1 не оскаржувались, а тому у суду першої інстанції та у судді апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що суд розглянув адміністративну справу без участі ОСОБА_1 та його захисника не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки як ОСОБА_1 та і захисник знали про дату та час розгляду справи, що підтверджується відповідною розпискою ( а.п. 36). Клопотань щодо відкладання розгляду справи від захисника та правопорушника матеріали адміністративної справи не містять. При цьому, сам захисник достовірно знаючи про дату розгляду справи в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не надав.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим; У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції обґрунтовано оцінено встановлені фактичні обставини правопорушення, досліджено та перевірено докази, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин доводи апелянта є неспроможними, та не підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стягнення з ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шиліна Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бериславського районного суду Херсонської області від 18.10.2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.В. Красновський