Справа № 314/1136/22
Провадження № 3/314/605/2022
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2022 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Капітонов Є.М., розглянувши матеріали, що надійшли із військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тракториста відділення інженерної техніки роти інженерно-інфраструктурного забезпечення батальйону логістики, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
12.06.2022 року о 08-00 год. солдат ОСОБА_1 проходячи військову службу, знаходився у м. Вільнянськ Запорізької області,в супереч вимог статей 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та в умовах воєнного стану, перебував в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту від 12.06.2022 № 2396 - алкогольне сп`яніння), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з вчиненим правопорушенням згоден, однак зазначив, що спиртні напої вжив в незначній кількості, що не тягло за собою суспільної небезпечності діяння. Також зазначив, що накладення штрафу в розмірі визначеному ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, буде не співмірним втручанням в майнові права особи, оскільки є багатодітним батьком та накладення штрафу суттєво вплине на майнове забезпечення його сім`ї.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії 54 від 14.06.2022 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2693 від 12.06.2022, та іншими матеріалами справи.
Практика Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

В протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи відсутня деталізація скоєного правопорушення, а саме: які обов`язки виконував ОСОБА_1 під час складання протоколу, знаходився він зі зброєю чи без такої, під час виконання бойового завдання (несення служби) чи у вільний час, який його майновий стан та склад сім`ї останнього.
Така інформація не повинна бути досить деталізованою, однак і формальний підхід відносно деталей також неприпустимий.
Інформація щодо деталей повинна надавати суду можливість оцінити ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння.
Матеріали справи не містять деталізації правопорушення такого ступеня аби суд міг в повному обсязі оцінити ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Виходячи з вищевикладеного, сума штрафу повинна співмірною щодо матеріального становища не тільки військовослужбовця, а й осіб, які знаходяться на його утриманні.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2019 року у справі «Садоха проти України» Суд повторює, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, interalia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар".
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення статті 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, зокрема те, що дане правопорушення не призвело до настання тяжких наслідків, обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язується в подальшому жодних порушень не допускати, є багатодітним батьком, що визнається судом як обставини, які пом`якшують його відповідальність, інші обставини у справі, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 усвідомив протиправність своєї поведінки і є всі підстави вважати, що він не буде більше допускати такої поведінки.
Суд також враховує рівень забезпечення майнового стану сім`ї (багатодітний батько) та мотивацію військовослужбовця відносно виконання обов`язків щодо відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації, у зв`язку з чим приходить до висновку, що в даному випадку досягти виховних та попереджувальних заходів можливо без застосування до порушника заходів адміністративного впливу, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.
Керуючись ст. 22, ч. 3 ст. 172-20, ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст.172-20 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по адміністративній справі - закрити
На постанову протягом 10 днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд 3aпopізької області.

Суддя: Є.М.Капітонов

15.06.2022