Провадження № 3/679/235/2022
Справа № 679/349/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 302782 від 25.03.2022 року, 25.03.2022 року о 19 годині 50 хвилин по вул. Шевченка, 10 в м.Нетішин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi 100», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» №6810, результат позитивний 2,24 проміле, тест № 3740. Огляд в медичному закладі проходити відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечив факт проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак зазначив, що транспортним засобом не керував.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення затверджений, додатком 2 до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення…» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема про місце і час вчинення та суть правопорушення, про свідків і потерпілих, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, це також зазначається у протоколі.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язкових реквізитів, перелік яких міститься у ст.256, 283 КУпАП ускладнює визначення складу адміністративного правопорушення, й обмежує права учасників, призводить до неконкретизованості обвинувачення, позбавляє особу можливості ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто є порушенням права на захист.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " N 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 N 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та вимог норм КУпАП

Відповідно до положень ст.19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; а також згідно вимог ст. ст. 6,7 Закону України "Про Національну поліцію", з яких вбачається, що органи Національної поліції в своїй діяльності керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №302782 від 25.03.2022 року, згідно якого 25.03.2022 року о 19 годині 50 хвилин по вул. Шевченка, 10 в м.Нетішин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi 100», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» №6810, результат позитивний 2,24 проміле, тест № 3740. Огляд в медичному закладі проходити відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України. До протоколу додано тест №3740, рапорт, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапис.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КпАП України відсилочна, що зобов`язує працівників поліції, викладаючи суть адміністративного правопорушення у точній відповідності ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначати в протоколі, на підставі яких ознак представником поліції було виявлено стан алкогольного сп`яніння, що саме пропонувалось особі, в якій послідовності, вказати дії, які свідчать про ухилення водія від огляду та які дії свідчать про керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД від 25.03.2022 року зазначається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота). При цьому вказується, що огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» №6810, результат позитивний 2,24 проміле, тест № 3740. Від проходження огляд в медичному закладі відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 інкриміновано порушення саме вимоги п.2.9 «а» ПДР України, (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння) тому формулювання обвинувачення викладене в протоколі про адміністративне правопорушення є не конкретним та не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт керування ним транспортним засобом на той момент коли працівниками поліції було пред`явлено вимогу пройти огляд на стан сп`яніння.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, який здійснювався на бодікамеру поліцейського, такий запис розпочинається з моменту з`ясування у особи, яка представилась ОСОБА_1 , належності йому транспортного засобу. В цей час ОСОБА_1 перебуває за межами транспортного засобу, факт зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 працівниками поліції відеозапис не містить. Водночас ОСОБА_1 повідомляє, що автомобілем не керував, не заперечує факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому працівники поліції повідомляють про причетність ОСОБА_1 до пригоди (дата, час, місце та суть пригоди не роз`яснюється). Відеозапис містить факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора Drager Alcotest.

Згідно долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 25.03.2022 року близько 19 години 50 хвилин по вул. Шевченка в м.Нетішин вони керуючи транспортними засобами, кожен окремо, стали свідками того як автомобіль «Audi 100», державний номерний знак « НОМЕР_1 » здійснив виїзд на смугу зустрічного рух та здійснив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 , після чого не зупиняючись залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Так, вказані свідки повідомляють про події, які відбувалися 25.03.2022 року о 19 годині 50 хвилини.

Як вбачається з тесту №3740 від 25.03.2022 року ОСОБА_1 о 21 годині 16 хвилин проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6810», результат 2,24 проміле.

Разом з тим час вчинення правопорушення в протоколі зазначено 19 година 50 хвилин.

Аналіз досліджених доказів дає підстави зробити висновок про те, що на місці дорожньо-транспортної пригоди огляд ОСОБА_1 , як особи яка причетна до такої пригоди, на стан сп`яніння не проводився, у зв`язку з залишення ним місця дорожнього транспортної пригоди.

Після встановлення місця перебування ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння проведено 25.03.2022 року о 21 годині 16 хвилин.

Відповідно до п. 2.10. «є» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Чатиною 4 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Враховуючи вищевикладене, працівникам поліції слід було кваліфікувати дії ОСОБА_1 саме за ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки будь яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом 25.03.2022 року о 19 годині 50 хвилин перебував у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 подї і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ч.1 ст.130, ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Стасюк