Справа № 559/2376/22
Номер провадження 3/559/1259/2022
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2022 року місто Дубно Рівненська область
Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.,

за участі захисника адвоката Мазурка В.С.

розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ,
за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :
Як зазначено в протоколі серії ААД №344918 від 23.09.2022, 23.09.2022 о 20 год. 20 хв. в м.Дубно по вул.Замкова, 22, водій ОСОБА_1 керуючи т/з «Nissan Micra», н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого, здійснив наїзд на дорожній знак 4.9 «Об`їзд перешкоди з правого або з лівого боку» та 1.4.1 «Напрямок повороту». У наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1 та п. 2.3 «Б» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Як зазначено в протоколі серії ААД №344938 від 23.09.2022, 23.09.2022 о 20 год. 20 хв. в м.Дубно по вул.Замкова, 22, водій ОСОБА_1 керуючи т/з «Nissan Micra», н.з. НОМЕР_3 , не впорався із керуванням автомобіля та допустив наїзд на дорожні знаки 4.9 «Об`їзд перешкоди з правого або з лівого боку» та 1.4.1 «Напрямок повороту», чим пошкодив їх. Своїми діями, що виразились в порушенні вимог п.2.3 «Є», 8.12 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.139 ч. 1 КУпАП.

Як зазначено в протоколі серії ААД №344919 від 23.09.2022, 23.09.2022 о 20 год. 20 хв. в м.Дубно по вул.Замкова, 22, водій ОСОБА_1 керував т/з «Nissan Micra», н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці вчинення ДТП, за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager №6810», що підтверджується тестом №2095 від 23.09.2022, результат огляду становить 2,47 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «А» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.. 124 КУпАП.

Під час складання протоколів ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим про час, місце та дау розгляду справ, причини неявки суду не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 просив розгляд справ проводити за відсутності його підзахисного. По суду справ пояснив наступне. ОСОБА_1 не заперечує своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 139 КУпАП та ст.. 124 КУпАП, однак заперечує вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного. На думку сторони захисту, поліцейським порушено встановлений порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу, оскільки огляд був проведений на місці ДТП, а у медичному закладі його пройти не пропонували, хоча ОСОБА_1 не погоджувався із результатами. Направлення на проведення огляду ОСОБА_1 не вручалося, акт про проведення огляду він не підписував. Вважає за доцільне допитати в судовому засіданні в якості свідка поліцейського СРПП Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ст.сержанта ОСОБА_2 . Враховуючи вищевикладене, просить провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити, а щодо призначення покарання за вчинення правопорушень передбачених ч. 1 ст. 139 та ст.. 124 покладається на розсуд суду.

Згідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, та і в їх сукупності, заслухавши пояснення сторони захисту, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п.2.9 «А» ПДР України, Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 «Б» ПДР, Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі..
Відповідно до п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Статтею 139 частиною 1 КУпАП передбачена відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.
Відповідно до п. 2.3 «Є» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.
Відповідно до п. 8.12 ПДР, забороняється самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Розглянувши зазначену справу про адміністративні правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під оформлення матеріалів та складанні протоколів про адміністративні правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Підстав для виклику та допиту в судовому засіданні в якості свідка поліцейського СРПП Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ст.сержанта ОСОБА_2 суд не вбачає, тому у задоволення даного клопотання суд відмовляє.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні 23.09.2022 о 20 год. 20 хв. правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, не заперечується стороною захисту та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 23.09.2022 серії ААД №344918, схемою місця ДТП, копією рапорту про реєстрацію події, фотознімками (а.с.2,3,10-11,12-14 матеріалів провадження №3/559/1259/2022).

Винність ОСОБА_1 у вчиненні 23.09.2022 о 20 год. 20 хв. правопорушення передбаченого ст. 139 ч. 1 КУпАП, не заперечується стороною захисту та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 23.09.2022 серії ААД №344938, актом обстеження ділянки ВШМ, копією схеми місця ДТП(а.с.2,3,5 матеріалів провадження №3/559/1260/2022).

Винність ОСОБА_1 у вчиненні 23.09.2022 о 20 год. 20 хв. правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується наступним.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015№ 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858(далі-Інструкція) пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 вказаної інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З метою встановлення всіх обставин справи, в судовому засіданні, було оглянуто диск з відеозаписом подій та обставин, зазначених у протоколі серії ААД №344919(а.с.12 матеріалів провадження №3/559/1273/2022). При огляді диску встановлено, що він містить 1 файл (відеозапис) де зафіксовано, як ОСОБА_1 проходить огляд за допомогою газоаналізатора зафіксовано, що працівник огляду оголошує результат огляду 2,47 проміле, ОСОБА_1 не заперечує результату. Хоча в судовому засіданні сторона захисту вказує, що ОСОБА_1 заперечував результати огляду, однак, враховуючи сукупність доказів, які наявні в матеріалах справи, суд розцінює ці пояснення як спосіб захисту.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ААД №344919 від 23.09.2022 уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Дубенського РВП старшим сержантом поліції Жук А.С., в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він підпис працівника поліції та ОСОБА_1 . Поряд з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно зазначив «більше пити не буду» (а.с.3 матеріалів провадження №3/559/1273/2022).

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу під час складання протоколу, ОСОБА_1 не викладено та не заявлено.

Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 23.09.2022о 20 год. 20 хв. підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: тестом №2095 від 23.09.2022, згідно якого, цього ж дня о 21 год. 41 хв. у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння 2,47проміле(а.с.2 матеріалів провадження №3/559/1273/2022), зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати транспортними засобами протягом 24 годин(а.с.4 матеріалів провадження №3/559/1273/2022); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до Дубенської МЛ у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. До медичного закладу ОСОБА_1 не доставлявся (а.с.5 матеріалів провадження №3/559/1273/2022), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд проводився за допомогою Alcotest №6810, результат огляду позитивний 2,47 проміле(а.с.6).

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що після ДТП у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, що повністю відповідає вимогам закону.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не надано.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі і підстав для закриття провадження у даній справі суд не вбачає.

Оцінюючи інші доводи сторони захисту, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначені виду адміністративного стягнення, суддя враховує особу порушника, характер вчинених правопорушень, який вирізняється особливою суспільною небезпечністю. Тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування на один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.. 36, ч. 2 ст. 130, ч. 2 ст. 187 ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 :
№559/2376/22 (провадження №3/559/1259/2022) за ст. 124 КУпАП,

№559/2377/22 (провадження №3/559/1260/2022) за ст. 139 ч. 1 КУпАП,

№559/2400/22 (провадження №3/559/1273/2022) за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №559/2376/22.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення:

- за ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави;

- за ст.139 ч. КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок в дохід держави;

У порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець