ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/478/22 Справа № 692/678/22 Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП Головуючий у І інстанції ЛЕВЧЕНКО Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Татарінова О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 10 жовтня 2022 року,

ВСТАНОВИВ

Цією постановою судді встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, однак у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі було закрито.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою: генеральним директором ТОВ «Продсільпром», 18 січня 2022 року в с. Остапівка, Золотоніського району, Черкаської області по вул. Шевченка, 83, допустив завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2021 року на 660 264 грн. Порушено пп.44.1 ст.44, п. 198.1, 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України (далі - ПК) від 02.12.2010 № 2755-VІ, чим вчинено правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 цього Кодексу за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її такою, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного встановлення та надання оцінки всім обставинам, що мають значення для справи, що обґрунтовується наступним.

Стверджує, що в основу рішення суду щодо порушення ОСОБА_1 пп.44.1 ст.44, п. 198.1, 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст,198 ПК, покладено виключно Акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Продсільпром» (далі - Акт) та протокол про адміністративне правопорушення № 177/23-00-07-04-01 від 20 червня 2022 року.

При цьому вважає, що суд першої інстанції не врахував вимог ст. 280 КУпАП та не встановив чи скористалося ТОВ «Продсільпром» наданим ПК правом на оскарження рішення податкового органу в адміністративному чи судовому порядку і чи є визначене податковим органом грошове зобов`язання узгодженим.

Не погоджується з висновками Акту щодо порушень п.п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК та, на переконання апелянта, ТОВ «Продсільпром» законно сформовало податковий кредит з податку на додану вартість за вересень 2021 року в розмірі 30 070,03 грн., за жовтень 2021 року у розмірі 123 919,43 грн. та за листопад 2021 року у розмірі 506 274,71 грн.

При цьому відповідно до п. 86.1. статті 86 ПК, акт перевірки - це документ, який складається передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно з положень ст. 58 та п,86.8 ст.86 ПК, на підставі акту перевірки податкова органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

На думку апелянта, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

З цього приводу спирається на правові позиції, що викладені у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №810/4090/14 (провадження №К/9901/6515/18), від 12 липня 2019 року у справі 810/839/15 (провадження №К/9901/5748/18), від 21 травня 2019 року у справі № 826/1867/15 (провадження №К/9901/9498/18).

Зазначаючи диспозицію, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вказує, що єдиною правовою підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею є наявність на момент складення узгодженого грошового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішенням, а не акту перевірки.

Таким чином, на думку захисника, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 КУпАП, оскільки в силу норм ПК акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Також зазначає, що на теперішній час ТОВ «Продсільпром» у передбачений спосіб оскаржує податкове повідомлення-рішення № 3279/23-00-07-04-01 від 21 липня 2022 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 660 264,00 грн.

Відтак, грошове зобов`язання щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у цій сумі 660 264 грн., нараховане згідно з податковим повідомленням-рішенням є неузгодженим, тому висновок про допущення завищення ТОВ «Продсільпром» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 660 264 грн. є передчасним.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки не є собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини»),

У судове засідання ОСОБА_1 та представник Головного управління ДПС у Черкаській області Лисенко М.О., який склав протокол про адміністративне правопорушення № 177/23-00-07-04-01 від 20 червня 2022 року, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились, про причини неявки не повідомили, що не перешкоджає апеляційному перегляду.

Вислухавши пояснення захисника Татаринова О.С., який підтримав апеляційну скаргу, надавши тотожні з нею доводи, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою: генеральним директором ТОВ «Продсільпром», 18 січня 2022 року в с. Остапівка, Золотоніського району, Черкаської області по вул. Шевченка, 83, допустив завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість за-грудень 2021 року на 660 264 грн. Порушено пп.44.1 ст.44, п. 198.1, 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, чим вчинено правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

Суддя місцевого суду, навівши позицію захисника Татаринова О.С., уповноваженої особи Головного управління ДПС у Черкаській області Лисенко М.О., не надавши будь-якої оцінки цим поясненням та доказам, що долучені до матеріалів справи, встановив, що з дня вчинення правопорушення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, пройшли строки визначені ст. 38 цього Кодексу, та на цій підставі закрив провадження у справі.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП наступає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, як в ньому зазначено, стало завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість за-грудень 2021 року на 660 264 грн.

Отже можливо зробити висновок, що ОСОБА_1 інкримінується порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Висновок про вчинення вказаного адміністративного правопорушення посадова особа ДПС зробила на підставі висновків Акту, згідно з яким при декларуванні за грудень 2021 року у Декларації від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 1651893 гррн встановлено порушення ТОВ «Продсільпром» пп.44.1 ст.44, п. 198.1, 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 ПК, в наслідок чого було завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на 660264 грн.

Пункт 44.1 статті 44 ПК встановлює, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Стаття 198 (пп. 198.1, 198.2, п. 198.3, п. 198.6) ПК визначають порядок визначення, нарахування податкового кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що ці порушення допущені у зв`язку з не підтвердженням перевіркою реальності здійснення господарських операцій з придбання шроту соняшникового в ТОВ «Урожай Груп».

Напроти ТОВ «Продсільпром» ці обставини спростовує та на підтвердження реальності здійснення вказаних господарських операцій ДПС надали первинні бухгалтерські документи.

На теперішній час податкове повідомлення-рішення № 3279/23-00-07-04-01 від 21 липня 2022 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 660 264,00 грн. є неузгодженим.

Суддя місцевого суду встановивши, що ОСОБА_1 порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку не дослідив та не надав жодної оцінки доводам захисника про відсутність в діях особи адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КупАП.

В оскаржуваній постанові судді відсутній опис обставин, встановлений при розгляді справи та висновки в чому саме полягає порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку, при цьому суддя відтворив у постанові лише дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суддя не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана суть правопорушення, оскільки не зазначені конкретні дії ОСОБА_1 , які б свідчили про ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а відтак протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Вказане свідчить про те, що суддя всупереч положенням п.2 ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Отже жодні об`єктивні, підтверджені дані, які б на час винесення постанови та апеляційного розгляду свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог податкового обліку і доводили його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП, у справі відсутні.

Таким чином, оскаржувана постанова судді, як така, що прийнята внаслідок неправильного застосування суддею норми матеріального права та порушення норм процесуального права, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а відтак апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Татарінова О.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 10 жовтня 2022 року, якою провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Люклянчук В.Ф.