Справа № 214/5097/21
3/214/115/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 травня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2021 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) при примусовому виконанні судового наказу № 2-н/214/279/18 від 25.04.2018 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини, встановлено, що станом на 01.06.2021 року заборгованість громадянина ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 113 836,31 грн., що сукупно перевищує суму аліментних платежів за шість місяців.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1-2), список (а.с.3-4), довідка (а.с. 5), розрахунок (а.с.7), постанови (а.с. 8, 9, 10, 11), постанова про відкриття провадження (а.с. 12), судовий наказ (а.с. 13), виклик (а.с. 14-15).

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до таких висновків.

Вважаю належними доказами: судовий наказ (а.с.13), постанову (а.с.12), як такі, що підтверджують наявність судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звернення рішення до примусового виконання.

Протокол про адміністративне правопорушення в частині наявності у ОСОБА_2 обов`язку по сплаті аліментів та його неналежне виконання, вважаю достовірним доказом.

Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів вважаю достовірним доказом, оскільки він підтверджує обставини неналежного виконання ОСОБА_2 аліментних зобов`язань, ухилення від сплати аліментів протягом 2018-2020 р.р.

Досліджені у судовому засіданні докази вважаю допустимими.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 ч.1 КУпАП, виходжу з наступного.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання про доведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.183-1 ч.1 КУпАП (в редакції, діючій на момент складання протоколу), адміністративній відповідальності підлягає особа за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 7 грудня 2017 року, який набрав чинності 6 лютого 2018 року. При цьому, окремі його положення, зокрема п.5 розділу І, який встановлює внесенням змін до КУпАП шляхом доповнення ст.183-1 КУпАП, вводиться в дію з 7 січня 2018 року.

Відповідно до ст.8 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року, дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В ході судового розгляду встановлено, що на підставі судового наказу 2-н/214/279/18 від 25.04.2018 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини.

Як слідує з розрахунку, наданого державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.06.2021 року становить 113 836,31 грн. Протягом періоду з 2018 року до травня 2020 року боржник жодного разу оплату аліментів не здійснював.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, вважаю, що наявний у ОСОБА_2 сукупний розмір заборгованості за період з 2018 року по 2020 року перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, а відтак визначає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 ч.1 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На даний час передбачений ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився, оскільки з дня вчинення ОСОБА_2 правопорушення минуло понад три місяці, а тому у відповідності до ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 268, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов