Справа № 607/7534/22
Провадження №3/951/372/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року смт. Козова Тернопільської області

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І. в залі суду в смт. Козова Тернопільської області, розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності (смт. Козова) Бережанського відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

17.06.2022 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №093810 від 11.06.2022 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2022 матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Козівського районного суду Тернопільського району.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.06.2022 серії ААБ №093810 11.06.2022 року о 21 год. 56 хв. по вул. Колійова смт. Козова водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA державний номерний знак НОМЕР_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився та пройти аналогічний огляд в медичному закладі також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

03.08.2022 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження у якому зазначив, що не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення з таких підстав. Вважає, що працівниками поліції було здійснено незаконну зупинку, оскільки із відстані розташування між транспортними засобами поліції та ОСОБА_1 встановити чи був водій пристебнутий ременем пасивної безпеки неможливо. Крім цього, посилаючись на ст. 266 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 акцентує увагу суду на відсутність зазначення двох свідків, які могли засвідчити факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та що протокол був складений у відсутності двох свідків.

Крім цього, покликається на те, що працівником поліції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки працівник поліції не представився перед початком її розгляду, що дає підстави вважати, що постанова прийнята неповноважною особою.

На підставі наведеного просив закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушення не визнав, дотримуючись позиції викладеної у клопотання про закриття відносно нього адміністративного провадження.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №093810 від 11.06.2022 року складеним із дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та сумнівів у його достовірності не виникає, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою останнього від проходження такого огляду; направленням на огляд до КНП «Козівська ЦРЛ КСР» водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2022 року, яким порушник не скористався, оскільки з направлення вбачається, що огляд не проводився; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №610660 від 11.06.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 п`ятсот десять) гривень; відеозаписом з камер працівників поліції, яким підтверджуються відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та з якого чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 6820; а також іншими матеріалами справи.

Жодних доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності та допустимості вищевказаних матеріалів правопорушником суду не надано.

У клопотанні від 03.08.2022 ОСОБА_1 посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, відсутні відомості стосовно свідків адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення відбувалось за їх відсутності.

Суд критично відноситься до таких доводів ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 № 1231-IX (далі Закон № 1231) частину другу ст. 266 КУпАП викладено в такій редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Суд зауважує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо обов`язковості застосування під час проведення огляду технічних засобів відеозапису є імперативними та не підлягають довільному тлумаченню. Мова викладення нормативного матеріалу є чіткою та однозначною.

Конструкція цієї ж норми дозволяє виокремити для кожного, кого це стосується, адекватну вказівку на дію, яка матиме місце у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису залучення до огляду двох свідків.

Таким чином, положення ч. 2 ст. 266 КУпАП є самостійними, повноцінними, не містять бланкетних норм, не потребують впроваджувальних заходів, а тому співвідносяться з положеннями Інструкції № 1395, Порядку № 1103, Інструкції № 1452, як норми вищої юридичної сили в середовищі темпорального пріоритету.

Застосування критеріїв якості закону шляхом порівняння нормативного акту, що має силу закону (вищу юридичну силу), з підзаконним нормативним актом є неприпустимим.

У підсумку, оскільки ст. 266 КУпАП відповідає вимогам щодо якості законів у контексті верховенства права, зокрема такого його елементу як «юридична визначеність», суд відхиляє доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо обов`язковості огляду водія на стан сп`яніння у присутності двох свідків над кодифікованим актом законодавчого органу, зміни до якого у часовому проміжку прийняті пізніше підзаконних правових актів.

Працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 долучено диск, що містить відеоматеріали, огляд яких дозволяє беззаперечно встановити суть та послідовність подій, що мали місце 11.06.2022, тому, суд вважає, що оскільки під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейськими у повній мірі реалізовано можливість застосування технічних засобів відеозапису та детально зафіксовано обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначення свідків при яких проводився огляд не є обов`язковим.

Будь яких інших доводів для спростування відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не наведено. Доказів, які б підтверджували невинуватість ОСОБА_1 судом не здобуто.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, безпідставним є покликання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції не надано достовірних доказів, які свідчать про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено щодо нього за відмову пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 , а саме: особи, яка відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Так, згідно довідки №1011/108/01-22 від 14.06.2022 року виданої начальником Сектору поліцейської діяльності ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області Михайлом Швайкою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 04.04.2007.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відтак, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, суддя приходить до висновку про доцільність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Законом України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору зокрема стосовно громадян, які є учасниками бойових дій (п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону). Зважаючи на те, що згідно посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 12.02.2015 ОСОБА_1 має право на пільги як особа, яка є учасником бойових дій, а тому його слід звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.33-35, 36, 130, 164-5 ч. 1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ірина БРАТКІВ