Справа № 159/2503/22 Провадження № 33/802/461/22 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Категорія: ч.3 ст.126 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Кондратюка В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 16.06.2022 о 09 год. 30 хв. у м. Ізмаїлі, на вул. Свято-Нікольська, 10, Одеської області, керував транспортним засобом, марки «MAN TGA 18.430» н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом MOL B39 н.з. НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно з постановою головного державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби Волинської області ЗМУ МЮ (м. Львів) від 06.12.2021 ВП № 62829033, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що не знав про постанову встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 06.12.2021. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому він не може вважатися належним і допустимим доказом. Враховуючи викладене, просить скасувати судове рішення, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі і просили скасувати рішення судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16.06.2022 серії ДПР 18 № 025281, 16.06.2022 о 09 год. 30 хв. у м. Ізмаїлі, на вул. Свято-Нікольська, 10, Одеської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «MAN TGA 18.430» н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом MOL B39 н.з. НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно з постановою головного державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби Волинської області ЗМУ МЮ (м. Львів) від 06.12.2021 ВП № 62829033, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП (а.с.1).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Зокрема, у поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки підписи у ньому виконані невідомою особою, а тому він не може вважатися належним і допустимим доказом.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.06.2022 серії ДПР 18 № 025281, він підписаний ОСОБА_1 власноручно (а.с.1).

У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано: «згідний» (а.с.1).

Зауваження до протоколу відсутні.

Тому вказані доводи апелянта є голослівними.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що правопорушення ОСОБА_1 вчинив 16 червня 2022 року (а.с.1).

Постанова головного державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби Волинської області ЗМУ МЮ (м. Львів) ВП № 62829033 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами щодо ОСОБА_1 прийнята 06 грудня 2021 року (а.с.2).

Тобто 16 червня 2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Під час розгляду справи у місцевому суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, визнав повністю і пояснив, що сплатив заборгованість по аліментах (а.с.14 абз.4).

Отже, як під час складання щодо нього протоколу, так і в ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, що повністю спростовує доводи його ж апеляційної скарги про те, що він не знав про існування постанови про встановлення тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами.

Крім того, такі твердження апелянта також спростовуються супровідним листом на ім`я №6282903/24 від 06.12.2021 про направлення на його адресу копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 06.12.2021 та відповіддю з Ковельського ВДВС у Ковельському районі №.8-27/24 від 03.10.2022, з якої убачається, що про винесення зазначеної постанови боржника було повідомлено в телефонному режимі та примірник постанови вручено ОСОБА_1 нарочно.

За таких обставин твердження ОСОБА_1 про те, що він не знав про існування постанови про встановлення тимчасового обмеження щодо нього у праві керування транспортними засобами є голослівними, оскільки повністю суперечать матеріалам справи, а тому не можуть братись апеляційним судом до уваги.

Таким чином, будь-які заперечення сторони захисту щодо достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються, так як не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються сукупністю вищенаведених доказів.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні під час апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.3 ст.126 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2022 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов