Справа № 461/2882/22 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/811/1120/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Олейняша Михайла Івановича, представника Львівської митниці Держмитслужби Сліпенка Сергія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 02 серпня 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.6 ст. 470 МК України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 01.06.2022, близько 03 год. 33 хв., в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , в якому в якості пасажира переміщувався ОСОБА_1 , який слідував з України в Республіку Польща.

За даними ЄАІС встановлено, що 25.04.2018 ОСОБА_1 через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ввіз на митну територію України автомобіль марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Окрім того, згідно бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України станом на 01.06.2022 не вивозився, в будь-який інший митний режим, ніж «транзит» не поміщувався.

На момент перетину кордону, будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, ОСОБА_1 подано не було.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого користування до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб.

Не погоджуючись з даною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2022 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі на підставі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП та ст. 467 МК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права т неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що протокол про порушення митних правил стосовно апелянта, складений не уповноваженим органом.

Наголошує, що стаття 470 МК України за якою кваліфіковано дії апелянта в редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018 року.

Вважає, що митні органи повинні були кваліфікувати його дії за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, а саме: перевищення встановленого ст. 95 МК України доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наголошує, що відповідно із ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Звертає увагу, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

На переконання апелянта, його дії щодо порушення митних правил повинні бути кваліфіковані за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, а повноваженим органом розглядати справу про порушення митних правил відповідно до ст. 522 МК України, є орган доходів і зборів, а не суд.

Зазначає, що колишній захисник апелянта адвокат Луговий М.Р. 01.06.2020 звертався із адвокатським зверненням до начальника митного поста «Прикарпаття» щодо звільнення від оподаткування митними платежами автомобіля апелянта «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 на підставі п.п. «б» п.3 ч.10 ст. 374 МК України, яке було переадресоване Галицькій митниці.

Вказує, що рішенням Галицької митниці від 15.06.2020 №74-1/18/8.1.9/15682 ОСОБА_1 відмовлено у звільненні від оподаткування митним платежем його автомобіля «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 на підставі п.п. «б» п.3 ч.10 ст. 374 МК України. Таким чином, вважає, що днем виявлення правопорушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України, є 15.06.2020.

Акцентує, що порушення, передбачене ч.3 ст. 470 МК України (в редакції на 25.04.2018) вчинене ним не умисно. Бездіяльність і протиправність дій митної служби привела до того, що він з квітня 2018 року не може провести розмитнення свого автомобіля на підставі п.п. «б» п.3 ч.10 ст. 374 МК України.

В обгрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що оскаржувана постанова буда відправлена на електронну пошту адвокат Олейняша М.І., з яким у апелянта укладений договір №10/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022, постанова отримана 04.08.2022, про що свідчить розсилка процесуальних документів у справі №461/2882/22.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Олейняша М.І. на підтримання поданої апеляційної скарги, представника Львівської митниці Держмитслужби Сліпенка С.В., який заперечив апеляційні вимоги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції дані вимоги законодавства дотримано. Висновок суду про наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №0544/20900/22 від 01.06.2022, 01.06.2022, близько 03 год. 33 хв., в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , в якому в якості пасажира переміщувався ОСОБА_1 , який слідував з України в Республіку Польща.

За даними ЄАІС встановлено, що 25.04.2018 ОСОБА_1 через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ввіз на митну територію України автомобіль марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Окрім того, згідно бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України станом на 01.06.2022 не вивозився, в будь-який інший митний режим, ніж «транзит» не поміщувався.

На момент перетину кордону, будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, ОСОБА_1 подано не було. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого користування до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб.

Частина шоста статті 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Частиною першою статті 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до Глави 55 Розділу ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь - який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь - якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

Згідно з вимогами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Як встановлено суддею першої інстанції, з чим погоджується й апеляційний суд, пропуск ввезеного 25.04.2018 ОСОБА_1 через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ввіз на митну територію України автомобіля марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.

Частиною другою ст. 95 МК України встановлено, що до строків, зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 192 МК України, та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції є обґрунтованим. Такий підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0544/20900/22 від 01.06.2022, роздруківці з інформаційних систем, витязі з ЄАІС, доповідній записці та інших матеріалах справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

На час ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу стаття 470 МК України була в редакції, яка містила три частини, частина третя якої передбачала відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, 22 серпня 2019 року, в силу Закону України від 16 травня 2019 року № 2725 - VIII, набрали чинності зміни до Митного кодексу України, які були внесені Законом України від 8 листопада 2018 року № 2612 - VIII, у зв`язку з якими статтю 470 МК України викладено в новій редакції, що передбачає шість частин.

Чинна частина шоста ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Згідно з матеріалами справи, строк зворотного вивезення транспортного засобу марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , збіг 05.05.2018, а відтак з 06.05.2018 почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення транспортного засобу за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Так, правопорушення, передбачене ч.6 ст. 470 МК України, є триваючим. Триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

За наведених обставин, факт неповернення ОСОБА_1 транспортного засобу станом на момент набрання чинності законом, що передбачає адміністративну відповідальність, а також на момент складання протоколу про порушення митних правил, та те, що такий не вивезений за межі митної території України, свідчить про вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення. Таким чином, з моменту набрання чинності частиною 6 ст. 470 МК України, та до моменту складення щодо ОСОБА_1 протоколу про вчинення митного правопорушення, останній перебував у стані безперервного продовження бездіяльності, яка полягала у порушенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність ОСОБА_1 строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч.3 ст. 470 МК України, яка передбачала стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 01 червня 2022 року своє зобов`язання не виконав і продовжив протиправну бездіяльність.

Таким чином, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст. 470 МК України.

Отже, суд апеляційної інстанції повністю погоджується із мотивами суду першої інстанції, які покладені в основу визнання ОСОБА_1 винним за ч.6 ст. 470 МК України.

Відповідно до Закону України №395-1Х від 19.12.2019 р., розділ ХХ1 «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, п. 9-5, вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 правопорушення працівниками митного органу виявлено 01 червня 2022 року та протокол про адміністративне правопорушення щодо нього було складено 01 червня 2022 року, тобто після завершення періоду з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, суддя першої інстанції обґрунтовано застосував до останнього адміністративне стягнення за ч.6 ст. 470 МК України, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена із порушеннями норм чинного законодавства, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Відтак, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для зміни чи скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2022 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.6 ст.470 Митного Кодексу України, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк