Номер провадження: 33/813/915/22
Номер справи місцевого суду: 523/1943/22
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 12 березня 2022 року, ухвалену під головуванням судді Шурупова Д.І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 12 березня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік (а.с.21-22).

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.5 ПДР «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що 20 січня 2022 року о 21год.40хвил. він керував транспортним засобом Кia Magentis, д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Одесі по вул.Кишинівській,18 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП.

Зокрема, апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

- протокол складений без свідків та до нього не долучені матеріали відеозапису,

- в нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, та у поліцейських були відсутні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння та направляти його до медичного закладу,

- його не відсторонили від керування всупереч вимогам ст.266 КУпАП.

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння йому не вручалося, ознаки наркотичного сп`яніння, вказані в ньому, відрізняються від ознак, вказаних у протоколі; направлення є фіктивним, на огляд він не направлявся,

- йому не було повідомлено про назву конкретного медичного закладу для проходження огляду, а лише його адресу (а.с.26-32).

До суду апеляційної інстанції викликався ОСОБА_1 , який подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання доводів апеляційної скарги (а.с.40). Згідно зі ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п.2.5 ПДР.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194977 від 20 січня 2022 року (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3),

- відеозаписами на CD-диску (а.с.50).

При цьому, суд керувався вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.п.1.3, 1.9, 2.5,2.9а ПДР, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», ч.3 р.ІХ, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, п.п.2,3,4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, ст.ст.23,33, ч.1ст.130, ч.1ст.251, ст.ст.252, 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.

Доводи скарги про те, що протокол складений без свідків та до нього не долучені матеріали відеозапису , є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч.2ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у виконання вимог ч.2ст.266 КУпАП, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, інспекторами поліції велася відеозйомка під час виконання службових обов`язків та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , а саме: на портативний відеореєстратор 471474, що і було зазначено у протоколі (а.с.2).

На запит суду вказані відеоматеріали були надані та досліджені апеляційним судом. Вони повністю відображають події, які відбулися 20 січня 2022 року, з моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його зупинки, пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі, відмови водія від проходження огляду, весь час складання адміністративного протоколу, роз`яснення прав ОСОБА_1 , написанні останнім своїх письмових пояснень в протоколі і підписання складеного протоколу.

З них також вбачається, що інспекторами поліції роз`яснювалося ОСОБА_1 , що згідно чинного законодавства присутність свідків під час складання протоколу не потрібна, оскільки відбувається фіксування подій портативним відеореєстратором.

Твердження апелянта про те, що в нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, та у поліцейських були відсутні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння та направляти його до медичного закладу, не приймаються до уваги.

Відповідно до ст.266 КУпАП, п.12 р.ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 №1452/735 (далі-Інструкції № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 р.I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В свою чергу, відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що всупереч вимогам ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, є необґрунтованими, оскільки законом не передбачено, що в разі складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковим відсторонення від керування транспортним засобом. Також не відсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності заст.130 КУпАП та не є свідченням того, що водій не мав ознаки наркотичного сп`яніння.

Крім того, з наявних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 з інспекторами поліції на службовому автомобілі поїхав до медичного закладу, залишивши транспортний засіб, яким він керував, на місці його зупинки. Після закінчення складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 повідомив поліцейських, що буде викликати службу таксі.

Посилання апелянта на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння є фіктивним, оскільки на огляд він не направлявся, дане направлення йому не вручалося; ознаки наркотичного сп`яніння, вказані в ньому, відрізняються від ознак, вказаних у протоколі, не приймаються до уваги.

Всупереч доводам апеляційної скарги згідно вимог Інструкції №1452/735, інспекторами поліції була складена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с.3). Ознаки наркотичного сп`яніння водія, які вказані в ньому, повністю узгоджуються з ознаками, встановленими п.4 р.І даної Інструкції; і є ідентичним ознакам, вказаним в протоколі. Вимога апелянта на обов`язкове вручення йому цього направлення законом не передбачена.

Твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було повідомлено назву конкретного медичного закладу для проходження огляду, а лише адресу, ніяким чином не впливають на законність дій інспекторів поліції та не свідчать про порушення прав водія, оскільки він дійсно був доставлений за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Воробйова, 9 (що апелянтом не оспорюється) до медичної установи - Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради», яке є єдиним в м.Одесі закладом охорони здоров`я, який в розумінні положень ст.266 КУпАП має право надавати медичні висновки по даній категорії справ (Наказ Департаменту охорони здоров`я та соціального захисту населення облдержадміністрації від 21 грудня 2015 року №29 «Про впровадження в лікувально-профілактичних закладах області наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»).

На підставі викладених обставин, апеляційний суд вважає, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194977 від 20 січня 2022 року інспекторами поліції дотримані в повному обсязі вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, та не допущено порушень, які б вказували на їх незаконність і були підставою для визнання протоколу недійсним або закриття провадження у цій справі. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять всі фактичні дані, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Достатніх підстав і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду апеляційна скарга не містить, і апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 12 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков