Справа № 724/1662/22
Провадження № 3/724/962/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря судового засідання Федонюк В.В.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Соник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13 серпня 2022 року о 23:25 год. по вул. Івана Франка в с.Недобоївці, Дністровського району, Чернівецької області, керуючи транспортним засобом BMV X5, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4 та п.8.9«б» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Крім того, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 13 серпня 2022 року о 23:25 год по вул. Івана Франка, 8 в с.Недобоївці, Дністровського району, Чернівецької області, керував транспортним засобом BMV X5, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, а також після зупинки на вимогу поліцейського, вживав алкогольні напої невідомого походження до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.130 КУпАП.

Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 24.10.2022 року було об`єднано в одне провадження справу № 724/1662/22 за ч.4 ст.130 КУпАП та справу №724/1663/22 за ч.1 ст.122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 та присвоєно об`єднаному провадженню загальний номер 724/1662/22 (провадження №3/724/962/22).

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєних адміністративних правопорушеннях не визнав та пояснив, що вночі 13.08.22 він автомобілем БМВ не керував, за кермом був його син ОСОБА_2 , а він сидів на передньому пасажирському сидінні. Його син має посвідчення водія та він попрохав його в той вечір забрати з весілля. По дорозі додому працівники поліції вимог зупинити їх транспортний засіб не надавали.

Захисник Соник В.В. в судовому засіданні просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.4 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. Вважає, що належних і допустимих доказів для підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень матеріали справи не містять, зокрема, відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом; не було складено акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та не вручено його примірник ОСОБА_1 ; у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП не зазначено пункт Правил дорожнього руху за порушення якого настає відповідальність, передбачена ч.4 ст.130 КУпАП, крім того, у протоколах відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, відео не є безперервним; поліцейським не роз`яснено ОСОБА_1 права передбачені ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В судове засідання 04.11.2022 о 10:00 год ОСОБА_1 та його захисник Соник В.В. не з`явилися, від захисника на адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без їх участі (а.с.52).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, то суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно пункту 8.9 «б» ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП встановлена за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 244305 від 13.08.2022 року ОСОБА_1 13.08.2022 року о 23:25 год. по вул. Івана Франка в с.Недобоївці, Дністровського району, Чернівецької області, керуючи транспортним засобом BMV X5, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4 та п.8.9«б» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП (а.с.22).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 244305 від 13.08.2022 року складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст.256 КУпАП, підписаний поліцейським, який його склав (а.с.22).

При складанні протоколу, ОСОБА_1 від дачі пояснень по суті порушення, відповідно до ст.63 Конституції України, відмовився, від підпису в протоколі та отримання його копії також відмовився (а.с.22).

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що ввечері 13.08.22 йому подзвонив батько ОСОБА_1 та попросив забрати його додому з весілля. Він на автомобілі БМВ забрав батька та повернувся додому, за кермом був він, а не його батько. Коли поверталися додому, то він не бачив вимог поліцейського про зупинку їх транспортного засобу. Поліцейські під`їхали до їх подвір`я, коли вони вже заїхали у двір.

13 серпня 2022 року поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису події, матеріали якого долучено до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.25).

З матеріалів відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 переслідувався працівниками поліції на протязі декількох хвилин та було подано вимогу про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка червоного кольору та спеціального звукового сигналу, проте автомобіль ОСОБА_1 маневрував та не зупинявся, поки не заїхав до власного подвір`я, де його наздогнали поліцейські. На запитання поліцейського «Чому він не зупинився», ОСОБА_4 відповів їм, що «Вони його не зупиняли, а наздоганяли».

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Під час розгляду справи судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) сторона захисту не надала.

Тому, суд приходить до висновку, що поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень. Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема в ньому зазначено: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Посилання захисника Соник В.В. у своїх запереченнях на порушення вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення через не роз`яснення ОСОБА_1 передбачених ст.268 КУпАП та норм Конституції України прав, спростовуються змістом цього протоколу, який містить посилання на роз`яснення ОСОБА_1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, а також даними відеозапису про роз`яснення цих норм закону (01:03:51), отже ОСОБА_1 зі своїми правами був належним чином ознайомлений під час складання протоколу.

Суд оцінює критично надані свідком ОСОБА_3 показання про те, що він керував транспортним засобом, а не його батько ОСОБА_1 . Суд вважає ці показання неправдивими і розцінює як прагнення свідка, який є рідним сином ОСОБА_1 , сприяти останньому уникнути відповідальності.

Покази свідка не узгоджуються з даними відеозапису, згідно якого, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , під час спілкування з поліцейськими, не заперечував того, що він керував транспортним засобом, висловлював лише заперечення щодо вимог поліцейських про зупинку його автомобіля.

Пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він не керував транспортним засобом та поліцейські не зупиняли його транспортний засіб, спростовуються матеріалами справи та розцінюється судом, як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення. З його пояснень зафіксованих на відеозаписі про те, що поліцейські його не зупиняли, а наздоганяли, свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, бачив, що позаду його автомобіля рухається службовий автомобіль поліцейських, проте навмисно проігнорував їх вимогу про зупинку.

Твердження сторони захисту про те, що доказом порушення Правил дорожнього руху не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, оскільки не є належним доказом, через відсутність посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на технічний засіб, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Згідно із приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Надані поліцейськими відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості враховуються судом при винесенні рішення.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейськими велась безперервна відео фіксація на нагрудну боді камеру 476519, 476067, про що зазначено в протоколі від 13.08.22. Управлінням патрульної поліції в Чернівецькій області, на адвокатський запит, було надано інформацію, згідно якої відеореєстратор Xiaomi Yi Smart Car International Edition Super HD Gray, який знаходився в службовому автомобілі та здійснював відеозапис, перебуває на балансі Департаменту патрульної поліції (а.с.40-41).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, та в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, у порушення п.2.4, п.8.9 «б» ПДР України, не виконав вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу, а тому підлягаєадміністративній відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Підстави для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП, як на це наполягає його захисник, відсутні.

Щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, то суд прийшов до наступного висновку.

Диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після зупинення на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №244306 від 14.08.2022 року ОСОБА_1 13.08.2022 року о 23:25 год по вул. Івана Франка, 8 в с.Недобоївці, Дністровського району, Чернівецької області, керував транспортним засобом BMV X5, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, а також після зупинки на вимогу поліцейського, вживав алкогольні напої невідомого походження до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.130 КУпАП (а.с.1).

При складанні протоколу, ОСОБА_1 від дачі пояснень по суті порушення, відповідно до ст.63 Конституції України, відмовився, від підпису в протоколі та отримання його копії також відмовився (а.с.1).

Проаналізувавши диспозицію ч. 4 ст. 130 КУпАП суд вважає, що основною ознакою даного правопорушення є вживання водієм алкоголю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, обов`язковим є проведення огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння (а не лише факт вживання).

Факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв працівниками патрульної поліції не зафіксований в передбачений законодавством спосіб.

Зі змісту ст. 266 КУпАП слідує, що цей факт може підтверджуватися результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем в закладі охорони здоров`я. У даному випадку, ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння ні на місці складання протоколу, ні в медичному закладі.

Так, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.08.2022, складеного о 23:55 год. зазначено, що в ОСОБА_1 в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби, було виявлено ознаки сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду відмовився (а.с.2).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується і відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Фактично, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто факт вживання алкоголю не є підтвердженим, а відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення повинен був бути складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чого зроблено не було, адже факт відмови від проходження огляду прирівнюється до факту вживання алкогольних напоїв.

Лише після підтвердження належним чином факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, або після складання протоколу про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, працівники поліції мали право скласти протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відсутність доказів фіксації працівниками поліції факту вживання ОСОБА_1 алкоголю виключає доведеність вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Крім того, поліцейським, у порушення вимог ст.256 КУпА, в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, не зазначено нормативний акт (пункт Правил дорожнього руху), який передбачає відповідальність за дане порушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Суд також не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року, заява №16347/02, та «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року, заява №36673/04 ).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно зі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі за ст.130 ч.4 КУпАП слід закрити.

У відповідності до ст.ст.23,33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 7341 (а.с.5).

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого, особи правопорушника, ступеня його вини, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до висновку, про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП та з метою виховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу на користь держави.

Згідно із ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3671-17 від 08 липня 2011 року, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01.01.2022 року цей розмір становить 496,20 грн. (2481х0,2=496,20).

Оскільки на ОСОБА_1 постановою суду накладено адміністративне стягнення, то з нього підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 221, 280, 284, 285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, оригінал платіжного документу необхідно подати до Хотинського районного суду Чернівецької області.

З урахуванням ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути у примусовому виконанні подвійний розмір штрафу, що становить 306 (триста шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 08.11.2022 року.

Суддя Т. М. Ковальчук