Справа №601/1891/22
Провадження № 3/601/880/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНПУ в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за статтею 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №280681 від 27.09.2022, ОСОБА_1 22.09.2022 о 09 год 00 хв, перебував на території Почаївського ВПУ, виражався нецензурними словами в адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, відповідальність за вчинення якого передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні, яке було призначено на 16.10.2022, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що в сторону ОСОБА_2 не виражався нецензурною лайкою, прийшов в навчальний заклад поговорити про конфлікт, який виник у його сестри з викладачкою ОСОБА_2 через кепку, яку його сестра ОСОБА_3 не знімала на парі, оскільки ця кепка її батька, який нещодавно загинув на війні, і для неї на даний час вона дуже дорога. Просить справу закрити оскільки ніяких хуліганських дій не вчиняв, а з потерпілою в нього була суперечка.

27.09.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 22.09.2022 близько 09 години до неї на роботу до кабінету, де вона проводила заняття, прийшов ОСОБА_1 із своєю сестрою ОСОБА_3 , яка є студенткою Почаївського ВПУ. Вона вийшла в коридор, де ОСОБА_1 почав ображати її нецензурною лайкою та погрожувати. Вона попросила його пройти до директора, щоб вирішити конфлікт, однак директора не було. ОСОБА_1 продовжив її ображати. До них підійшла її колега ОСОБА_4 та зробила зауваження ОСОБА_1 та дівчатам з якими він прийшов, оскільки останні прийшли з енергетиками. ОСОБА_1 з сестрою та подругою пішли, не дочекавшись директора. Коли приїхав директор то вона звернулася до нього з скаргою і наступного дня звернулася до працівників поліції з заявою. Просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона з 22.09.2022 з братом ОСОБА_1 прийшли до викладачки ОСОБА_2 для того щоб вирішити конфлікт, який в неї стався з потерпілою напередодні через кепку. Брат поговорив з ОСОБА_2 і пішов, нецезурною лайкою не виражався в її сторону, поводився спокійно. Він хотів викладачці пояснити, що вона зараз знаходиться в тяжкому пригніченому стані через смерть батька, та кепка для неї дуже важлива.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона 22.09.2022 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийшли до викладачки ОСОБА_2 для того, щоб вирішити конфлікт, який стався в ОСОБА_3 з потерпілою на передодні через кепку. ОСОБА_1 поговорив з ОСОБА_2 і пішов, нецезурною лайкою не виражався, а навпаки хотів пояснити, що його сестра зараз знаходиться в тяжкому пригніченому стані через смерть батька і просив ставитися до неї лояльніше.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в Почаївському ВПУ, є колегою ОСОБА_2 22.09.2022 вона стала свідком того, що 22.09.2022 на сходах закладу Почаївського ВПУ ОСОБА_1 ображав ОСОБА_6 нецензурною лайкою.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Для визначення поняття громадський порядок суддя виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к роз`яснено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

В порушення вказаних вимог чинного законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.09.2022 серії ВАБ №280681 відносно ОСОБА_1 , не зазначено вказаних вище обставин, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в діях ОСОБА_1 ..

Звертаю увагу, що у матеріалах провадження немає даних, які б характеризували об`єктивну і суб`єктивну сторони вказаного адміністративного правопорушення, тобто того, що ОСОБА_1 своїми умисними діями порушив громадський порядок та спокій громадян чи намагався це зробити у громадському місці саме з хуліганських спонукань.

Натомість, встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час існують неприязні стосунки, що виникли ще за довго до описаного в протоколі правопорушення.

Висловлювання нецензурних слів під час сварки або конфлікту та інші дії описані у протоколі, утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин, що в даному випадку відсутнє.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, а конфлікт з потерпілою ОСОБА_2 був зумовлений особистою неприязню, яка виникла через конфлікт з сестрою, а не через бажання протиставити себе суспільству та продемонструвати явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Однак в протоколі зазначено місце вчинення правопорушення - територія Почаївського ВПУ, що не дає можливості визначити чи це громадське місце.

Пояснення свідка ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки вона працює з потерпілою в одному закладі, фактично є заінтересованою особою, також поряд з ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 в момент події не знаходилася, а лише чула кінець розмови, яка вже відбувалася, про що зазначила потерпіла у судовому засіданні.

Під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення інші особи (свідки), які являлись сторонніми спостерігачами та незаінтересованими особами у справі, опитані не були, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені.

Не можна взяти до уваги пояснення свідка ОСОБА_7 відносно якої було потерпілою заявлено клопотання про її допит, оскільки вона не зазначена в протоколі як свідок, пояснення працівниками поліції в неї відібрані не були.

Інших належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не надано всупереч вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З наданих суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, неможливо дійти однозначного та беззаперечного висновку щодо наявності події адміністративного правопорушення та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, адже в матеріалах справи відсутній обсяг доказів, який міг би свідчити про протилежне, оскільки з матеріалів вбачається, що обвинувачення ґрунтується лише на показаннях потерпілої, які є суперечливими та непослідовними.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ст. 173 КУпАП, приходжу до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 8, 33, 173, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу відповідного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів.

Суддя