Справа № 504/1668/22
Номер провадження 3/504/1997/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 305654 від 15.06.2022, складеного інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №2 УПП в Одеській області ДПП Гузовським Д.В. вбачається, що 15.06.2022 о 03:05 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Ліски, вул. Ак. Сахарова, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту «Драгер» та у медичному закладі відмовився, що є порушенням заборони керування транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп?яніння, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про його дату, час та місце своєчасно та належним чином, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 , явка якого за визначенням частини другої цієї статті не є обов`язковою та який є обізнаним про судовий розгляд справи відносно нього, про що свідчать клопотання його представника, але до суду не з`являється з метою зволікання її розгляду.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Прядун О.В. надійшли клопотання, за результатом яких представник просила слухати справу в судових засіданнях 16.09.2022 та 30.09.2022 у відсутності представника та врахувати при розгляді зазначеної справи пояснення, які були надані правопорушником ОСОБА_1 та пояснення ОСОБА_2 яка перебувала разом зі ОСОБА_1 на час події.

Для повного та всебічного розгляду справи судом в повному обсязі було досліджено відеозаписи нагрудних камер поліцейських 471445, 474911, що містяться в матеріалах справи. На відеозаписі з бодікамери 471445, що міститься на компакт-диску з позначкою 1, о 03:04 зафіксовано ОСОБА_1 , який сидів за кермом свого автомобіля, та працівником поліції йому ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. На записі чітко вбачаються ознаки сп`яніння, а саме млява нечітка мова, млявість рухів, в подальшому зміна поведінки, що не відповідає обстановці, збудження. Від проходження Драгера та встановлення стану сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Працівником поліції йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Щодо обставин події ОСОБА_1 пояснив наступне. Приблизно о 03:00 год. охоронець житлового комплексу повідомив про необхідність переставити припаркований на території житлового комплексу автомобіль ОСОБА_1 в інше місце. Він разом із товаришем виїхав з території житлового комплексу з метою перепаркування автівки. Він не заперечував того факту, що відпочивав вдома разом із друзями та лише у зв`язку необхідністю перепаркувати автомобіль в інше місце, вийшов на вулицю у комендантську годину та сів за кермо. Також повідомив працівнику поліції, що його діяльність пов`язана із морем, тому не може притягатися до відповідальності тому бажає уникнути наслідків вчиненого ним правопорушення, за що був попереджений про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди. Від підписання протоколу, отримання його примірника та надання письмових пояснень згодом відмовився. Також, з дослідженого відеозапису встановлено, що патрульний екіпаж прибув за викликом мешканців житлового комплексу по лінії 102, а саме за повідомленням про їзду по комплексу автівки та можливе ДТП з припаркованим автобусом білого кольору. За результатом перевірки території працівником поліції, пошкодження автобусу встановлено не було, разом з цим, було встановлено пошкодження бетонного бордюру та автівки якою управляв ОСОБА_1 . Протокол по ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався, було складено протокол про порушення останнім ст. 185 КУпАП, а саме не виконання розпорядження військової адміністрації та перебування в комендантську годину на вулиці без спеціального дозволу.

Через канцелярію суду надійшли письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , зі змісту яких вбачається, що 15.06.2022 вона перебувала у ОСОБА_1 . Приблизно о 03 годині ночі ОСОБА_1 згадав, що залишив документи у машині та вирішив спуститися забрати зазначені документи. Вони спустилися разом та чекали його трохи далі від машини. ОСОБА_1 забрав документи та одразу збирався йти додому. Однак, під`їхала патрульна поліція і почала перевіряти документи. Один товариш налякався діями поліції та почав тікати. ОСОБА_1 стояв на місці. Опір співробітникам поліції не чинив та надав всі необхідні документи для перевірки. На вказаному автомобілі не пересувався. Автомобіль припаркований біля дому.

Оцінюючи надані письмові пояснення, суд приходить до висновку, що вони не можуть бути враховані в якості доказу, оскільки не відбиралися працівниками поліції під час оформлення матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 не допитувалася в якості свідка під час розгляду справи в суді, про відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань не попереджалася. Крім того, зазначені пояснення не відповідають дослідженим відеозаписам події, а саме ОСОБА_2 не була присутньою разом зі ОСОБА_1 , а прибула, згодом, з іншою дівчиною, вже під час оформлення поліцейськими адмінматеріалів, оскільки була викликана з метою надання документів для посвідчення особи ОСОБА_1 , його водійського посвідчення та інших документів.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 305654 від 15.06.2022;

- відеозаписом 471445, 474911, що міститься на компакт-диску в матеріалах справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особу ОСОБА_1 встановлено із застосунку «ДіЯ» за посвідченням водія серії НОМЕР_3 .

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова