Єдиний унікальний номер 741/654/22
Провадження № 3/741/450/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 11 листопада 2022 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Гордіної Н.О.

та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ААБ № 038679), передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який ніде не працює,

встановив:

30 серпня 2022 року до суду надійшов зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суть якого зводиться до того, що 21 серпня 2022 року близько 8 години 10 хвилин в м. Носівка Чернігівської області по вул. Центральна ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у лікаря нарколога в Носівській міській лікарні імені Ф.Я. Примака.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що наркотичні засоби він не вживає. 21 серпня 2022 року він ( ОСОБА_1 ) керував автомобілем м. Носівка Чернігівської області по вул. Центральна, попереду з невеликою швидкістю рухався патрульний автомобіль поліції. Він ( ОСОБА_1 ) здійснив обгін цього транспортного засобу, після чого поліцейські зупинили його, причини зупинки не пояснювали. У лікарні він проходив експрес тест на стан наркотичного сп`яніння, який виявив у сечі наркотичні засоби. У нього ( ОСОБА_1 ) не брали кров на аналіз щодо наявності наркотичних засобів.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відтак, по аналогії права, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 розділу II Інструкції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктом 4 розділу І Інструкції встановлено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, для направлення водія в медичний заклад для огляду на стан сп`яніння, у поліцейського повинні бути законні підстави, які випливають із ознак такого стану наявного у водія, які виявлені поліцейським. Такі ознаки відповідно до Інструкції повинні бути зазначені у документі про направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим на місці зупинки транспортного засобу.

У матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 в медичний заклад для проведення огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, а також відсутні зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для проведення такого огляду.

Пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції встановлено обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

У судовому встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у КНП «Носівська міська лікарня імені Ф.Я. Примака» за допомогою тесту на виявлення наркотиків у сечі «SNIPER-10», який показав позитивний результат на амфетамін, що підтверджується відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до інструкції про застосування тесту для виявлення наркотиків «SNIPER-10» тест призначений для тестування тільки сечі людини. Зразки з позитивним результатом повинні бути перевірені більш специфічним методом. Перевагу віддають газової хроматографії/мас-спектрофотометрії (ГХ/МС) або високоефективній рідинній хроматографії, також дані, отримані в результаті тестування є лише попереднім якісним результатом, для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних досліджень. Сторонні речовини, такі, як відбілювачі або інші сильні окислювачі, якщо потрапили в зразок сечі, можуть привести до хибних результатів. У разі підозри необхідно зібрати свіжий зразок сечі і повторити тестування з новим тестом. Не слід використовувати зразки, які, ймовірно, містять збудників інфекції. Подібне забруднення може привести до хибних результатів тестування.

Наказом МОЗ України № 322 від 19 червня 2006 року затверджено та направлено для використання в роботі лікувально-профілактичних закладів методичні рекомендації «Методи виявлення наркотичних засобів та психотропних речовин у біологічних рідинах людини. Методи попередньої експрес діагностики».

Відповідно до п. 1 вказаних методичних рекомендацій токсикологічний аналіз повинен застосовуватися на стратегії судово-медичної токсикології, в основі якої лежить метод скринінгу. Остання допускає неправильні позитивні результати, але повністю виключає неправильні негативні результати. Усі зразки, що дали позитивний результат, далі досліджуються підтверджуючими методами.

Пунктом 2 вказаних методичних рекомендацій встановлено, що проби, які показали позитивний результат, повинні бути обов`язково підтвердженні іншими більш селективними методами. Така двохетапність токсикологічного аналізу підвищує достовірність кінцевого заключення і відповідає як міжнародним стандартам, так і вітчизняним стандартам діагностики та лікування.

У судовому засіданні встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечував факт вживання наркотичних засобів, що підтверджується його поясненнями, зазначеними у протоколі, а також відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами тесту «SNIPER-10», заперечував факт вживання наркотиків, необхідно було провести лабораторне дослідження біологічних матеріалів ОСОБА_1 за допомогою більш досконалих методів, чого зроблено не було.

Висновок про перебування 21 серпня 2022 року ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки він зроблений без проведення лабораторного дослідження біологічної речовини ОСОБА_1 , тобто без підтвердження результатів тесту «SNIPER-10» та отримання заключного результату.

У матеріалах справи відсутні інші докази, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 21 серпня 2022 року в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі доказів, які долучені до протоколу, та доказів, які було отримано у судовому засіданні, неможливо встановити наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , тобто версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, особою, яка уповноважена на його складання, не доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом поза будь-яким розумним сумнівом.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і його склад в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв