Єдиний унікальний номер 341/551/22
Номер провадження 3/341/301/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.05.2022 року о 20 год. 00 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 за місцемсвого проживання, вчинив домашнє насильствовідносносвоєї матері ОСОБА_2 , внаслідокчого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, повідомив, що його матір сама постійно його провокує.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , судом враховано наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшов до суду з кваліфікацією дій особи відносно якої його складено за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, що на думку суду є помилковим.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція ч. 2 ст.173-2 КУпАП передбачає вчинення тих самих дій, які передбачені у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (вчинення домашнього насильства), якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Відповідно до постанови Галицького районного суду від 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Таким чином дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковані за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, тому у судді відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною частиною статті.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норму, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Суддя вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи та вважає необхідним перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.173-2 КУпАП. Така перекваліфікація не погіршує становище ОСОБА_1 , не порушує його права та не змінює обставин правопорушення зафіксованих протоколом.

Так, не дивлячись на не визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративнеправопорушеннявід 25.05.2022 року (а. с. 1);

- рапортом працівникаполіції в якомувикладені події 25.05.2022 року за ОСОБА_3 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.05.2022;

- поясненнями ОСОБА_1 даними при розгляді справи;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 419843 (а.с.4);

- поясненнями ОСОБА_2 від 03.06.2022, в яких вказано, що матір не має тілесних ушкоджень та відмовилась від судово-медичної експертизи та реєстрації в ЄРДР.

На підставі вищевикладеного, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Підстав для застосування строків накладення адміністративного стягнення визначених ч. 2 ст. 38 КУпАП та закриття провадження по справі визначених ст. 247 КУпАП судом не встановлено.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступіньйого вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір визначений законом, який, з урахуванням п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовийзбір", ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", становить розмір у 496 гривень, 20 копійок та підлягає стягненню з ОСОБА_1 , на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33-35, 173-2, 245, 246, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Штраф стягнути до Державного бюджету за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Ів-Фр.Обл./ТГ м. Галич/21081100, Код отримувача за , Банк отримувача: казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0009628.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовийзбір в розмірі 496 (чотиристадев`яностошість) гривень 20 копійок на користьдержави (одержувач платежу: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунокотримувача: UA0026001, код класифікаціїдоходів бюджету: 22030106, п. 5 таблиці ставок, ПІБ платника судового збору).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня їївинесення.

СуддяМихайло КУЦЕНКО