Справа № 438/884/22
Провадження № 3/438/600/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 вересня 2022 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

15 вересня 2022 року о 10 год 45 хв в м.Борислав по вул. І.Сеник ОСОБА_1 керував т/з «Faw-СА1031», р.н. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим повторно протягом року вчинив дане правопорушення, чим порушив вимоги п.31.3 «б» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив, що він не має фінансової можливості пройти техогляд своєчасно; погодився, що технічний стан авто не є справним.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши представлені адміністративні матеріали, суд установив, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, його дії правильно кваліфіковано.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 31.3 «б» Правил дорожнього руху України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавствомякщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ч.4 ст. 121 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, полягає у керуванні водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Частина четверта вказаної статті встановлює відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

З матеріалів, доданих до протоколу, вбачається, що постановою ЕАО №5305633 від 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 11 лютого 2022 року адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП (керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов), на накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №338784 від 15 вересня 2022 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про повноважну службову особу, яка його склала, та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Як вбачається із вищезазначеного протоколу, ОСОБА_1 підписав складений протокол, від пояснення відмовився. Відтак, факт правопорушення, викладеного в протоколі, визнав, не заперечив проти викладених у протоколі обставин.

Крім цього, у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував проти відсутності в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, натомість погодився, що технічний стан авто не є справним, та що причиною непроходження обов`язкового технічного контролю є його фінансовий стан.

Враховуючи вищенаведене, суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 щодо невизнання вини, розцінює зазначені пояснення як спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені докази, досліджені судом, суд вважає достатньо переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом, а тому в суду не виникло жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» Судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження вцілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.121 КУпАП, яка доведена повністю, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, тому суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та застосовувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: А.Т.Слиш