ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/275/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бескубського А.П. на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови районного суду, встановлено, що 15.12.2021 о 21.31 годині у м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Професора Толока, буд. 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110217, реєстраційний № НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6820. Результат позитивний 2,65‰ (тест №1509).

Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Бескубський А.П., вважає, що постанова районного суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Скаргу обґрунтовує тим, що суд не врахував того, що на відеозаписах не зафіксовано, яким чином проводилося обстеження ОСОБА_1 та його результат. Працівник поліції не дав можливість ОСОБА_1 уважно роздивитися екран пристрою, а лише на словах вказав, що результат позитивний. Свідки під час події не були залучені.

Зазначає, що температура повітря на час проведення тексту складала +14С, хоча згідно щоденника погоди температура повітря становила +2С, що може свідчити про несправність даного технічного пристрою або проведення вимірювання при інших обставинах.

Судом не надано оцінку протиправним діям працівника поліції, який ввів в оману ОСОБА_1 , що своїм підписом він нібито засвідчує факт отримання копій матеріалів, а не факт згоди з результатами огляду.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з результатами огляду на місці зупинки.

Крім того, вказує, що відеозапис не є безперервним, що свідчить про недопустимість такого доказу.

Просить суд апеляційної інстанції постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Щодо розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бескубського А.П., апеляційний суд дійшов до таких висновків.

До судових засідань апеляційного суду, призначених на 5 квітня 2022 року, 20 травня 2022 року, 17 червня 2022 року, 15 липня 2022 року, 19 серпня 2022 року та 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бескубський А.П. не з`явились.

Апеляційний суд з квітня 2022 року неодноразово намагався повідомляти учасників провадження про дату та час судового засідання, шляхом як надсилання судових повісток так і здійснення викликів за телефонами та СМС-повідомленнями.

Всі повістки, надіслані за адресою проживання ОСОБА_1 повернути без їх вручення через відсутність адресата за місцем проживання.

Захисник 14 червня 2022 року та 29 червня 202 року подав заяви, в яких просив розглянути справу без його участі.

ОСОБА_1 жодних заяв апеляційному суду не подав.

Суд вважає, що відповідно до вимог національного законодавства вжив всіх заходів для належного повідомлення учасників провадження про судове засідання.

За таких обставин суд вважає за можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бескубського А.П.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що висновку суду першої інстанції з приводу доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідають фактичним обставинам справи.

В основу його винуватості місцевим судом було покладено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №329729 (а.с.1), яким звинувачено ОСОБА_1 в тому, що він 15.12.2021 о 21.31 годині у м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Професора Толока, буд. 35, керував транспортним засобом ЗАЗ 110217, реєстраційний № НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6820. Результат позитивний 2,65‰ (тест №1509). Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП; роздруківку з приладу «Драгер» (а.с.3), якою встановлено, що під час події ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки. Результат позитивний 2,65 проміле; акт огляду та направлення на огляд (а.с.4-5), якими встановлено, що під час події ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд пройшов на місці зупинки. Результати огляду позитивні 2,65 проміле; оптичний носій інформації у вигляді СД-диску (а.с.11), яким зафіксовано те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки та те, що результат такого огляду є позитивним.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення стороні захисту наданих їм прав та свобод у наданні доказі, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що матеріли справи не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують факт керування водієм транспортного засобу та проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що технічний прилад Alkotest Drager 6820 перебував у несправному технічному стані, оскільки як вбачається із відомостей шоденника погоди температура повітря становила +2С, а з роздруківки з системи «Драгер» становила +14С, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що направлені лише на уникнення від відповідальності за скоєне порушення.

Оскільки погрішність приладу "Драгер" стосовно вимірювання температури повітря не може свідчити про те, що даний прилад надає неправильні показники стосовно вимірювання промілей алкоголю.

Окрім цього, даний прилад постійно перебуває у службовому автомобілі працівників поліції, де температура повітря може мати інший показник. За таких обставин різниця в градусах Цельсію не може слугувати підставою для твердження про те, що даний прилад вимірює неправильні показники промілей алкоголю.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було залучено двох свідків не заслуговують на увагу, оскільки як зазначено національним законодавством, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Суд апеляційний суд також відхиляє доводи, що відеозаписи не є доказами в справі, оскільки такі записи не були безперервними, суд зазначає наступне.

Апеляційний суд вважає, що враховуючи обставини справи, вказані відеозаписи автоматично не можуть визнаватись недопустимими доказами, оскільки на них чітко зафіксовано обставини події, причину зупинки ОСОБА_1 , процедуру проходження ним огляду на місці зупинки, роз`яснення працівником поліції того, що спеціальним приладом виявлено 2.65 проміле, та те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає, що дійсно на передодні вживав алкогольні напої. Також відеозаписами зафіксовано, що ОСОБА_1 було роз`яснено можливість проведення огляду в спеціалізованому медичному закладі, на що він каже, що від такого огляду на відмовляється, але своєю фактичною поведінкою ухиляється від цього.

Тобто, наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших матеріалів справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.9а ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами.

Доводи про те, що ОСОБА_1 виражав свою незгоду з результами огляду, апеляційний суд зазначає наступне

Переглянутим відеозаписом під найменуванням «» встановлено, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Результат такого огляду склав 2,65 проміле. Працівники поліції зазначили, що такий результат є позитивним, а тому водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Також було повідомлено, якщо водій не згодний з результатами огляду, то можливо проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду.

Відеозаписом під найменуванням «», водій ОСОБА_1 вказав, що не відмовляється від проходження огляду в медичному закладі, але в той час їхати до нього не буде.

Суд вважає, що така поведінка ОСОБА_1 є лише способом спотворити адміністративну процедуру проходження огляду та вказує лише на те, що він намагався ухилитися від відповідальності за дане порушення.

Вказану поведінку водія було правильно оцінено працівниками поліції.

Крім того, відеозаписом під найменуванням «» ОСОБА_1 було роз`яснено процедуру адміністративного розслідування та прокоментовано всі зібранні докази проти нього.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд виходячи з вищевикладеного повністю погоджується з висновками місцевого суду про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити наступне.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 35, 38, ч.1 ст.130 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, поведінки під час події, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бескубського А.П., залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/10215/21