ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3009/22
Провадження № 3/210/1374/22
П О С Т А Н О В А
іменем України
"09" листопада 2022 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження судді 20 вересня 2022 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ААД №146083 від 06.09.2022р., 06 вересня 2022 року о 10-05 год. в Металургійному районі, м. Кривий Ріг, по вул. Соборності, 33б, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ГАЗ 2752, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, а саме зачепив поряд припаркований транспортний засіб Тойота ленд крузер, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого останній отримав технічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, та залишив місце ДТП до якого був причетний.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.2.10.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Зазначив, що про те, що саме він дзеркалом пошкодив припаркований поруч транспортний засіб він дізнався від працівників поліціїї, які йому зателефонували та після чого він прибув на місце подій. Транспортний засіб Тойота ленд крузер мав не значні царапини. Того дня він перебував на службі, є мобілізованим солдатом, його викликали до військової частини НОМЕР_3 для виконання службових обов"язків. Виїжджаючи з парковки він не відчув жодних зіткнень, яким чином його автомобіль пошкодив поруч припаркований пояснити не зміг, оскільки навіть і не зрозумів, що був контакт двої транспортних засобів. Умислу ухилятись від відповідальності не мав.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що передбачено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно із ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Згідно з п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно з п. 2.11 ПДР України, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Отже за змістом вказаних положень ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний чекати прибуття працівників поліції, або у разі взаємної згоди водіїв - прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею, або має право залишити місце ДТП у разі складення водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Причетні до дорожньо-транспортної пригоди особи зобов`язані залишатися на місці пригоди. Під час з`ясування причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.

В судовому засіданні встановлено, що відносно водія ОСОБА_1 складено протокол серії ААД №146084 від 06.09.2022р., згідно з якого 06 вересня 2022 року о 10-05 год. в Металургійному районі, м. Кривий Ріг, по вул. Соборності, 33б, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ГАЗ 2752, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не був уважним та під час руху заднім ходом створив небезпеку іншим учасникам дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота ленд крузер, д.н.з. НОМЕР_2 , котре було припарковане поруч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих при ДТП немає.

До матеріалів справи не надано записів камер відеоспостережень, а так само й записів з бодікамер патрульних, які складали матеріали адміністративної справи.

Крім того, відповідно до п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб..

Автомобіль за своєю конструкцією, створений для руху вперед. Рухаючись заднім ходом, водій має значно гіршу оглядовість через дзеркала заднього виду, а також «мертві зони» у яких можуть знаходитись інші учасники дорожнього руху або перешкоди. Якщо неможливо уникнути руху заднім ходом, то найбільш безпечно звернутись по допомогу до інших осіб, які будуть направляти транспортний засіб знаходячись за його межами.

ОСОБА_1 у встановлений день, час, місці, дійсно перебував за вказаною у протоколі адресою на транспортному засобі ГАЗ 2752, д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 на момент подій проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_3 та був виклканий на службу. Свіши за кермо транспортного засобу ГАЗ 2752, д.н.з. НОМЕР_1 останній ОСОБА_1 виїхав додому за броніжилетом та берцями, однак під час виїзду з парковки, враховуючи габаритність транспортного засобу він не відчув жодних контактів з іншим транспортними засобами,тому він не міг знати про те, що він пошкодив інший транспортний засіб. Про це йому стало відомо вже від патрульних, які пред"явили записи з камер відеоспостереження.

Свою вину за статтею 124 КУпАП він визнав у повному обсязі, однак не мав умислу на скоєння ДТП та залишення місця пригоди, оскільки не було підстав вважати, що сталося ДТП.

Вимоги п.2.10 «а» ПДР України зобов`язують водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Крім того, залишатись на місці пригоди, не означає залишатись в автомобілі або біля автомобіля. Водій повинен подбати про власну безпеку і переконатись у тому, що інші транспортні засоби не виконують наїзд на нього з заду.

Дослідивши зібрані докази у справі, вважаю, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУПАП, оскільки відсутня суб"єктивна та об"єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не усвідомлював і не міг знати що відбувся контакт двох транспортних засобів, тобто що сталося дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Тойота ленд крузер, д.н.з. НОМЕР_2 , тому останній і вирушив на виконання своїх обов"язків як військовослужбовця.

Умисел на залишення місця ДТП за метіалами справи не встановлено.

При цьому, до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 знав про ДТП та умисно залишив місце пригоди.

В матеріалах справи відсутні відеозаписи з камер відеоспостережень, які б доводили обставини викладені в протокол, і такі записи, як і записи з нагрудних боді-камер суду не представлені.

Свідки подій відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з ч.3 цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП і провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 122-4, 247 п.7, 276, 277, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна