МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 945/2179/21 Головуючий у місцевому судді Войнарівський М.М.
Провадження № 33/812/215/22 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Калашник А.О.,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Костенюк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Костенюк Марії Володимирівни на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

що проживає за адресою:

АДРЕСА_1 визнано винним у

вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 31.10.2021 року о 14 годині 30 хвилин поблизу церкви, розташованій по вулиці Миру в селі Крива Балка Миколаївського району Миколаївської області, керував транспортним засобом автомобілем марки "ВАЗ 2101", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі - 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності звернувся до суду з апеляційною скаргою, а також з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду.

Згідно положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Судом може бути поновлено строк на апеляційне оскарження, якщо він пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова проголошена 20 жовтня 2022 року, з апеляційною скаргою захисник Пуршеги В.М. звернувся 31 жовтня 2022 року, тобто з урахуванням вихідних днів у встановлений законом строк. За таких обставин відсутні підстави для вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений і чітко визначений наступними нормативними документами: ст. 266 КУпАП; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (далі Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (далі Порядок) та має бути строго дотриманий особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши положення зазначених нормативних актів, апелянт вважає, що поліцейський повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі. Лише після того як водій відмовиться від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення. При цьому до протоколу про адміністративне правопорушення, що направляється для розгляду до суду, долучається направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлює Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, далі Інструкція № 1395).

Згідно до п. 3 розділу X Інструкції № 1395 (в редакції від 30.10.2020 року) направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

За приписами п. 6 розділу X Інструкції № 1395 (в редакції від 30.10.2020 року) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт б розділу X Інструкції №1395).

Однак, у матеріалах цієї справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейські у встановленому законом порядку не направляли його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що і є визначальною підставою для прийняття рішення про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Отже, захисник вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проведений у відповідності до вимог чинного законодавства.

Крім того, оскаржувана постанова ґрунтується виключно на письмових поясненнях свідків, протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 209077, складеним 31.10.2021 року поліцейським СРПП ВП № 5 МРУП ГУНП сержантом поліції Резніченко Д.С.

При цьому суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення та зауваження захисника Пуршеги В.М., які спростовують докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До протоколу про адміністративне правопорушення додавався диск з відеозаписом та пояснення свідків.

Однак, походження безпосередньо відеозапису та його копії, яка додається до протоколу про адміністративне правопорушення є невідомим. Тобто, відсутні будь-які відомості хто саме здійснював відеозапис, де знаходиться носій оригіналу відеозапису та кому належить такий носій відеозапису, коли саме здійснено відеозапис, копія якого додається до протоколу про адміністративне правопорушення, адже диск та сама копія відеозапису на цьому диску не містять відомості коли саме цей відеозапис здійснювався. Отже відсутні відомості, які підтверджують, що відеозапис здійснювався саме в день складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, попри зауваження захисника, суд першої інстанції дійшов висновку, що копія відеозапису на диску, який додається до протоколу про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, звертає увагу суду на те, що запис "відеодиск" у протоколі про адміністративне правопорушення в рядку "до протоколу додаються" вчинений кульковою ручкою іншого кольору порівняно із записами в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказані обставини свідчать про те, що запис вчинений не під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Копія відеозапису, яка міститься на диску в матеріалах цієї справи, не містить відомості/інформацію про проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а так само не містить відомості/інформацію про вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення запис про свідка ОСОБА_3 вчинено кульковою ручкою того ж кольору, що й запис про відеодиск. Із зазначеного слідує, що запис у протоколі про адміністративне правопорушення щодо свідка ОСОБА_3 вчинений не під час складення цього протоколу. Відтак виникають сумніви у поясненнях цього свідка.

Більш того, свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в судовому засіданні не були допитані через їх неявку до суду.

Отже, на думку захисника Костенюк М.В. докази, на яких ґрунтується оскаржувана постанова є сумнівними.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Види доказів в справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 251 КУпАП. За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, для суду першої інстанції доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення стали сумнівні докази: письмові пояснення свідків і копія відеозапису невідомого походження та невідомо коли цей відеозапис був здійснений.

Враховуючи викладене, вважає, що в справі про адміністративне правопорушення підлягають застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи сумнівність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, а також положення ст. ст. 8, 9, 62 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори", ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, матеріали цієї справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Положеннями ст. 247 КУпАП встановлено обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Згідно п.1 зазначеної норми провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, захисник просить скасувати постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, на повторний виклик до судового засідання не з`явився. Зі слів його захисника не наполягає на особистій участі у розгляді справи.

Заслухавши пояснення захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, як уже зазначалося раніше, настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 209077/560 від 31 жовтня 2021 року та доданими до протоколу поясненнями свідків.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 209077/560 від 31 жовтня 2021 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 31 жовтня 2021 року о 14:30 год. в селі Крива Балка по вулиці Миру поблизу церкви водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ 2101", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер та проведення огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався. При цьому ОСОБА_1 спочатку відмовився від підпису в протоколі у присутності двох свідків, про що є запис, а потім 01.11.2021 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень та отримав його копію, а також отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ОТ 077454.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і підписаний цими свідками.

Дані про свідка ОСОБА_3 та про те, що до протоколу долучається відеодиск, вчинені в протоколі кульковою ручкою того ж кольору, що і запис про отримання ОСОБА_1 тимчасового дозволу на керування транспортним засобом та копії протоколу, а також особистий підпис ОСОБА_1 , що свідчить про дооформлення протоколу в присутності ОСОБА_1 та внесення зазначених даних до протоколу про адміністративне правопорушення до його підписання ОСОБА_1 01.11.2021р.

Згідно з пунктом 7 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Відповідно до пункту 9 Розділу IV вищевказаної інструкції бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена.

Оскільки дані про свідка ОСОБА_3 та про те, що до протоколу додається відеодиск вчинені до підписання протоколу правопорушником 01.11.2021р., слід дійти висновку про відсутність порушень при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Так, згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 31 жовтня 2021 року близько 14.30 год. вона знаходилась біля свого будинку АДРЕСА_1 та стала свідком того, як транспортний засіб ВАЗ блакитного кольору заїхав у дерев`яний паркан на території церкви. Судячи з розмови з водієм було встановлено, що водій знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння та їхати до лікарні водій відмовився. Від підпису в протоколі, схемі водій відмовився.

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 зазначено, що він знаходився у близьких людей в АДРЕСА_1 та близько 14.30 год. став свідком того, як ВАЗ блакитного кольору заїхав у дерев`яний паркан на території церкви. Судячи із розмови водій знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння та відвідувати лікарню водій відмовився в його присутності. Від підписів відмовився.

Свідок ОСОБА_3 з`являвся на виклик до суду першої інстанції, однак не був допитаний у суді через неявку ОСОБА_1 .

Із наявних в справі письмових пояснень ОСОБА_4 ід 31.10.2021р. також вбачається, що близько двох тижнів тому він приїхав із-за кордону до батьків та коли знаходився в якийсь момент біля будинку 23 по вул. Миру побачив як транспортний засіб ВАЗ блакитного кольору заїхав у дерев`яний паркан на території церкви. Коли водій вийшов то було явно видно, що в нього явні ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, їхати до лікарні водій теж відмовився.

Із доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеодиску вбачається наявність свідків, які зупинили автомобіль марки "ВАЗ 2101" синьо-блакитного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , та викликали працівників поліції через те, що водій автомобіля за їх ствердженням знаходився в стані алкогольного сп`яніння. При цьому поведінка водія давала підстави для підозри, що він перебуває в стані сп`яніння.

Проаналізувавши зазначені обставини в їх сукупності суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків, оскільки свідки були ознайомлені з їх обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі. Їх пояснення підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 209077/560 від 31 жовтня 2021 року, який є належним та допустимим доказом у справі.

Також дані обставини підтверджуються рапортом сержанта поліції Резніченка Д. в якому вказано, що під час відпрацювання ДТП без травмування в с. Крива Балка, в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ д.н. номерний знак НОМЕР_1 , вчинив ДТП у зв`язку з чим, відносно водія складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП. В ході подальшої перевірки у водія виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер та проходження медичного огляду в найближчому спеціалізованому медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків, після чого відносно нього складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не бажав підписувати адміністративні протоколи, які складені відносно нього, також відмовився отримувати тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом та надавати пояснення.

Отже, дані, відображені в рапорті, узгоджуватись з іншими доказами у справі, тому їх також слід визнати достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд з метою визначення стану сп`яніння, а тому порушена процедура огляду, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до змісту положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року№ 1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається поліцейським у разі відмови пройти такий огляд на місці зупинки, або у разі незгоди із результатами огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, який проведений поліцейським, та згоди водія пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Оскільки ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан сп`яніння ні на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, ні у закладі охорони здоров`я, відсутність направлення водія на огляд до медичного закладу з урахуванням конкретних наведених вище обставин відмови від огляду не є доказом порушення поліцейськими порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Матеріалами справи підтверджено, що відеодиск дійсно не є належним доказом саме відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на ньому зафіксовані факти зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 свідками, які викликали поліцію, та їх спілкування, з якого вбачається, що поведінка ОСОБА_1 давала підстави для підозри, що він перебуває в стані сп`яніння. Факт спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції на відеозапису не зафіксований.

Тобто вказана відеозйомка проводилась не працівниками поліції у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію", проте вона є належним доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом до його зупинки свідками, який не заперечується правопорушником та його захисником. При цьому на відеозаписі зафіксовано місце події, а саме поблизу церкви, розташованої по вулиці Миру в селі Крива Балка. З діалогу між свідками та ОСОБА_1 вбачається, що ця подія відбувалася в день автомобіліста.

В Україні «День автомобіліста і дорожника» був закріплений Указом Президента України від 13 жовтня 1993 року № 452/93 і відзначається щорічно в останню неділю жовтня. В 2021 році День автомобіліста припав на 31 жовтня.

Будь- яких посилань ні ОСОБА_1 , ні його захисника на те, що зазначені події відбувалися не 31 жовтня 2021р., а в інший період часу, матеріали справи не містять.

За такого доводи апеляційної скарги стосовно відсутності доказів того, що відеозапис здійснювався саме в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, носить характер припущення та відхиляється апеляційним судом.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, які зафіксовані, зокрема, і показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і свідками. За такого відсутність доказів хто саме здійснював зйомку, не має вирішального значення для прийняття рішення у справі, так як зміст її стосується обставив вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Отже, на відеозаписі зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинення свідками, яке відбулося 31 жовтня 2021року, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 209077/560 від 31 жовтня 2021 року, складеному в присутності двох свідків, які також в своїх письмових поясненнях вказали, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, а також рапортом поліцейського, що в своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Той факт, що при розгляді справи судом першої інстанції не було допитано свідків в судовому засіданні, не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції свідки неодноразово викликалися до суду, неодноразово робились телефонограми про виклик до суду свідків. Свідок ОСОБА_3 , який прийняв телефонограму, з`являвся на виклик до суду першої інстанції, однак не був допитаний у суді через неявку ОСОБА_1 в судове засідання, а свідок ОСОБА_2 , яка не прийняла телефонограму, зі слів захисника виїхала за кордон через воєнний стан в Україні.

До суду апеляційної інстанції свідки також не з`явилися. Встановити контакти з ними за контактними номерами телефонів, які містяться в матеріалах справи не вдалось. Тому, зважаючи на запровадження в Україні воєнного стану, апеляційний суд вважає доцільним керуватися їх письмовими поясненнями, наданими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, слід дійти висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, вчинене 31 жовтня 2021 року, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 209077/560 від 31 жовтня 2021 року, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому підстав для скасування постанови судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Костенюк Марії Володимирівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова