ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1206/22 Справа № 205/1809/22 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю захисника Пустинцева А.В. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - апеляційну скаргу захисника Пустинцева А.В. на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що працює у ДАТП № НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою, 11.02.2022 року о 10:00 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в районі будинку №32-М по вул. Великій Діївській у м. Дніпрі з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло), і на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння відмовився у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Пустинцев А.В. просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на незаконність судового рішення, його необгрунтованість, та неврахування практики ЄСПЛ.

Зазначає, що судовий розгляд відбувся без участі ОСОБА_1 , якого не було належним чином повідомлено про розгляд справи, у зв`язку з чим порушено його право на участь у судовому засіданні.

Одночасно вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що його підзахисний керував транспортним засобом в той день.

Також, зазначає, що матеріалах провадження відсутнє направлення ОСОБА_1 для проходження огляду в медичному закладі чим порушено процедуру направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння, передбачену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року.

Вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП.

Вважає, що з огляду на наявність істотних порушень при проведенні огляду на стан сп`яніння наявні в матеріалах провадження докази є недопустимими та такими, що не доводять винуватість його підзахисного.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Пустинцева А.В. та особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення з урахуванням зазначених в апеляційній скарзі доводів, приходить до таких висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки ОСОБА_1 був відсутній при винесенні оскаржуваної постанови, при цьому матеріали справи не містять даних про його належне повідомлення про день та час судового розгляду та/або отримання копії оскаржуваної постанови у межах строку її апеляційного оскарження, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що наведених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Так, обґрунтовуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, керувався також й висновком щодо результатів медичного огляду.

На переконання апеляційного суду, належної оцінки цим доказам суд у постанові не надав, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Виходячи з даних протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема викладених у ньому пояснень ОСОБА_1 , медичного висновку, а також рапорту поліцейського, ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння через неможливість здати зразок для аналізу, після чого його було госпіталізовано у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, оскільки він страждає на цукровий діабет.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

В силу вимог п. 12 Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. При цьому, у відповідності з положеннями п. 13 Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Разом із тим з матеріалів справи не вбачається, що після того, як ОСОБА_1 не зміг здати аналіз сечі, що являє собою лише один з можливих альтернативних варіантів отримання біологічних зразків для проведення дослідження, йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у будь-який інший спосіб з числа передбачених Інструкцією. Наведені обставини дають підстави вважати порядок проходження огляду порушеним, а складений за його результатами висновок недійсним.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 за вимогою працівників поліції проїхав до закладу охорони здоров`я, проте з причин, що від нього не залежали, не зміг пройти огляд на стан сп`яніння лише одним із передбачених законом способів - шляхом надання сечі для аналізу, після чого був госпіталізований лікарями швидкої допомоги, що не можна вважати тотожним відмові від проходження такого огляду, оскільки у такому випадку, як це прямо передбачене п. 12, п. 13 Інструкції, підлягали отриманню та використанню інші біологічні зразки. При цьому медичними працівниками всупереч нормативним вимогам не було запропоновано та забезпечено можливість проходження огляду на стан сп`яніння в такому порядку.

Одночасно суд звертає увагу на те, що в матеріалах провадження відсутній відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, а також пояснення свідків як того вимагає положення ст. 266 КУпАП, що у свою чергу є суттєвим порушення процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Більш того, в матеріалах провадження, як про це грунтовно вказує апелянт, дійсно відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, передбачене положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, що також свідчить про грубе порушення поліцейськими процедури направлення водія на огляд для встановлення стану сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції вважає, що порушення, допущені працівниками поліції при складанні протоколу, є істотними та приходить до висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неможливо.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_1 , не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, апеляційним переглядом встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП належним чином перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т АН О В И В :

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Пустинцева А.В. - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця