Справа № 951/162/22
Справа № 3/951/202/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року смт. Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І., розглянувши матеріали, що надійшли із Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи підприємця, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3, ч. 1 ст. 180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2022 до Козівського районного суду Тернопільської області із Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 518057 від 19.02.2022 (з додатками) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 19.02.2022 о 00:05 директором закладу нічного бару «Бункер» за адресою АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 запущено роботу закладу та приймання відвідувачів після 23:00, чим порушив вимоги п. 3 рішення №59 штабу ліквідації наслідків надзвичайної ситуації у відповідності до ч. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

04.04.2022 до Козівського районного суду Тернопільської області із Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 815121 від 19.02.2022 (з додатками) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 19.02.2022 о 00:20 гр. ОСОБА_1 будучи власником розважального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_2 порушив встановлений ст. 20-1 ЗУ «Про охорону дитинства» порядок перебування дітей у закладах в яких проводиться діяльність у сфері розваг, а саме допущено перебування у зазначений час у своєму закладі неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без супроводу одного з батьків чи іншого законного представника, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 180-1 КУпАП.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Терлюк О. Я. 06.05.2022 подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що вважає такий протокол неправомірним та складеним із грубим порушенням матеріального та процесуального права. Зокрема зазначив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання. Відсутні відомості також про свідків та потерпілих, яким правопорушенням завдано матеріальну шкоду. Крім того, вказав, що протокол про адміністративне правопорушення містить закреслення чи виправлення, зокрема, у даті фабули вчиненого правопорушення. З приводу подій описаних у протоколі серії ВАБ №815121, зазначив, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено документів, які доводять вину ОСОБА_1 (відсутні його пояснення та пояснення свідків, документи, які посвідчують особу неповнолітньої).

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворою додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративною правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Водночас, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

З проводу подій описаних у протоколі серії ВАБ №518057 суд виходить з такого.

Диспозиція частини 1 ст.44-3 КУпАП передбачає правопорушення у вигляді порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, яке тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 грн. - 34000 грн.).

Норма частини 1статті 44-3 КУпАП має бланкетний характер, оскільки в самій статті не перелічено усіх правил щодо карантину людей, за порушення яких настає адміністративна відповідальність. Тому викладаючи суть такого адміністративного правопорушення особа, яка склала протокол, обов`язково повинна зазначити посилання на конкретний пункт нормативно-правового акта, яким встановлено відповідне правило карантину, котрого не дотрималась особа, що притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Конкретне правило щодо карантину людей, порушення якого ставиться за вину особі, повинно бути чинним на момент вчинення правопорушення саме в тій редакції, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» встановлено вимоги до суб`єктів господарювання.

Так, відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В свою чергу суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Із змісту цієї норми випливає, що особи які є зареєстрованими у встановленому порядку підприємцями та здійснюють господарську діяльність повинні мати дозвільні документи. Однак із матеріалів справи не вбачається, що саме ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем. Жодних доказів на підтвердження факту здійснення ним господарської діяльності за обставин описаних у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не долучено.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначений Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015.

Так, відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

В порушення вказаних вимог, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 у графі «склад адміністративного правопорушення» містить виправлення, зокрема, у даті вчинення адміністративного правопорушення. Як наслідок встановити чи відповідають обставини зазначені у протоколі подіям за участі ОСОБА_1 неможливо.

Інших доказів, які підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до матеріалів справи не долучено.

Щодо подій описаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №815121, суд зазначає наступне.

Так, в якості доказів, на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, до матеріалів справи про адміністративні правопорушення додано протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції .

При цьому, суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у випадку, якщо зазначені в ньому відомості не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення будь які свідки правопорушення не вказані. Не долучено також пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та неповнолітньої особи, яка зі змісту протоколу, перебувала у приміщенні після 22:00 год та документів, які б могли її встановити.

Відповідальність за ч.1 ст. 180-1 КУпАП настає у разі порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

Згідно ст. 20-41 Закону України «Про охорону дитинства» діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність.

Власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Суд приймає до уваги доводи захисника, особи яка притягаєтьмя до адміністративної відповідальності адвоката Терлюка О. Я. викладені у запереченні, з приводу того, що в протоколі не зазначено та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є власником закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_2 або уповноваженою власником особою, а тому не зрозуміло на якій підставі вона підлягає відповідальності за інкриміноване правопорушення.

Інших доказів, які підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, сам по собі, не може бути доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо наданого, як доказ рапорту інспектора-чергового СЮП ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ростислава Степанчака від 19.02.2022, суд приходить до переконання, що такий не можна вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Також, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3, ч. 1 ст. 180-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.44-3 ч.1, 247, 251 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 та ч. 1 ст. 180-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Суддя І. І. Братків