Справа № 557/417/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року смт. Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Д.В. Пацко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №5 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158864 від 20 квітня 2022 року, складеного поліцейським СРПП відділення №5 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області Красовським А.В., 20 квітня 2022 року близько 19 години 45 хвилин, А/Д М-06 Київ-Чоп 303 км., водій ОСОБА_1 в порушення п. 2.9А ПДР України, керував транспортним засобом Opel Vivaro номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810». Від проходження огляду в лікарні відмовився.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Андріюк С.М. подав до суду заперечення, в обґрунтування якого зазначив, щов матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази, які підтверджують його винуватість, зокрема факт керування останнім транспортним засобом. Вказав і на те що, в той момент транспортним засобом керував товариш ОСОБА_1 , саме ОСОБА_2 , зокрема додав його письмові пояснення.

Окрім того, вказує, що ОСОБА_1 було подано адміністративний позов до ГУНП в Рівненській області про скасування постанови ЕАО №5359425, згідно якої, ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 та що нібито стало причиною зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, просить закрити провадження за відсутності події та складу правопорушення.

Дослідивши заперечення представника ОСОБА_1 адвоката Андріюка С.М., письмові пояснення свідка ОСОБА_2 та матеріали справи в судовому засіданні, суддя прийшов до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі ст. 280 КУпАП постає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази, якими згідност.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 поліцейським надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158864 від 20 квітня 2022 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 квітня 2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20 квітня 2022 року, зобов`язання про відсторонення від керування транспортним засобом протягом 24 годин підписане ОСОБА_1 , тест «Alcotest №6810» №4530 від 20 квітня 2022 року результат огляду 1,45%0 та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, постанова ЕАО №5359425.

Згідно із ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , останній зазначає, 20 квітня 2022 року близько 19 години 00 хвилин, його товариш ОСОБА_1 попросив поїхати на заправку «ОККО» що в с. Горбаків, для здійснення заправки його авто, оскільки сам був випивший, тому в той день та час, саме він керував транспортним засобом.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Opel Vivaro номерний знак НОМЕР_1 , 20 квітня 2022 року близько 19 години 45 хвилинв стані алкогольного сп`яніння. А обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ч.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Водночас, з дослідженого в судовому засіданні компакт-диск фрагментів відеозапису з нагрудної камери поліцейського СРПП відділення №5 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області вбачається, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських є фрагментарним, не інформативним, не охоплює всю процедуру від зупинки водія до моменту складання протоколу, оскільки перший фрагмент відео розпочинається з моменту проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою «Alcotest №6810».

Факт зупинки, керування, процес встановлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на відеозаписі відсутні. При цьому, працівником поліції не вказують, які ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виявленні у ОСОБА_1 .

При цьому, відсутність безперервного відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, при таких обставинах слід тлумачити на користь особи, що притягається до відповідальності, оскільки в спосіб вибіркової фіксації обставин порушення, є можливість спотворення дійсних подій.

Оцінюючи протокол та додані до нього матеріали на предмет її обґрунтованості, суддя зауважує, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено ОСОБА_1 , жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому суддею приймаються до уваги заперечення представника ОСОБА_1 адвоката Андріюка С.М., які викладені в запереченні та письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки обставин зазначені у протоколі не підтверджують протилежного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03, від 21 липня 2011 року, п. 65 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( справа «Ireland v.the UnitedKingdom», Series A заява № 25, від 18 січня 1978 року, п. 161).

Суддею наголошується на тому, що стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на їх користь.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на те, що належних доказів винуватості ОСОБА_1 які б доводили винуватість (поза розумним сумнівом) останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, інспектором поліції не надано та враховуючи те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Виходячи з наведено, вбачається що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУаАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

С у д д я Д.В. Пацко