ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює спеціалістом КНЦ ЦПМСД № 6, за ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 672338 від 06.12.2021, в ході розгляду ЄО 29983 від 30.11.2021 р. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання 29.11.2021р. о 19-45 годині по вул. Центральна, 13, висловлювалася ненормативною лексикою, спричинила фізичний біль однокласниці ОСОБА_3 , 2006 р.н., чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні 11.01.20202 ОСОБА_1 заявила клопотання про відкладення розгляду справи задля ознайомлення із матеріалами та звернення за правовою допомогою.

06.01.2022 ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 , подала до суду клопотання, яким просить визнати ОСОБА_5 потерпілою в даній справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні 11.01.2022 ОСОБА_4 підтримала дане клопотання.

В судовому засіданні 16.01.2022 ОСОБА_1 заперечила винуватість у вчиненні правопорушення, вважаючи, що батьківські обов`язки старанно виконує. Зазначила, що внаслідок конфлікту, який згадується у протоколі, постраждала її дочка.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норма спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх замінюють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного кодексу України. Зокрема, до кола обов`язків батьків входить виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У преамбулі вказаного закону підкреслено, що цей закон визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

ВІдтак, з огляду на наведені законодавчі положення, єдиним потерпілим у справах про адміністративні правопорушення, що передбачені ч.1 ст.184 КУпАП, є саме неповнолітня дитина, батьки якої (або особи, що їх замінюють) ухиляються від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання цієї дитини.

За наведеного суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_4 як законного представника ОСОБА_5 про залучення останньої в якості потерпілої у цій справі та роз`яснює право ОСОБА_4 звернутися до суду із цивільним позовом про відшкодування завданої шкоди.

Щодо наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 в ухиленні від обов`язку виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , суд виходить з такого.

Як вбачається із письмових пояснень безпосередніх учасників конфлікту неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ініціатором зустрічі для з`ясування стосунків була ОСОБА_5 та її подруга ОСОБА_6 . ОСОБА_2 намагалася уникнути зустрічі та конфлікту, пославшись на те, що можна поговорити наступного дня у школі (пояснення ОСОБА_5 ). Потім того ж вечора учасники конфлікту все ж зустрілися, вочевидь, випадково. В ході конфлікту, що виник, ОСОБА_2 намагалася ухилитися від нього, однак ОСОБА_5 схопила її за руку або капюшон (в цій частині пояснення різняться) і почалася бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_2 з іншого.

Відтак, враховуючи поведінку ОСОБА_2 в описаній ситуації, а також виключно позитивну її характеристику з боку навчального закладу (а.с. 7), суд не вбачає ознак ухилення ОСОБА_2 від виконання свого батьківського обов`язку щодо виховання дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283-285,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1ст.184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.С. Боєв