Єдиний унікальний номер судової справи: 471/548/22
Номер провадження: 33/812/185/22 Головуючий у місцевому суді: Гукова І.Б.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Ткаченко Н. Ю.,

за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Братського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 088412, 13 серпня 2022 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Новокостянтинівка по вул. Молодіжна керував т/з Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер» 6810, результат якого склав 0,50 ‰ чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Братського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень у дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не ґрунтуються на повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на відповідних доказах та на підставі закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено не вірно, свідки допитані судом є зацікавленими в притягненні його до адміністративної відповідальності, а тому щодо їх неупередженості є сумніви, а досліджені судом відеозаписи не спростовують його заперечень та не доводять факту керування ним транспортним засобом, а лише факт проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу.

Вказує на те, що автомобілем не керував, а перебував в ньому з іншою особою, при чому автомобіль не рухався.

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог Закону.

Вважає, що дії працівника поліції, який склав відносно нього протокол не відповідали вимогам законодавства, а протокол про адміністративне правопорушення складено не правильно та з численними порушеннями вимог законодавства, на що він звертав увагу суду першої інстанції, однак суд залишив вказані доводи поза увагою.

Наголошує на тому, що Акт огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не складався, ним не підписувався, його примірник працівниками поліції йому не вручався.

Зазначає, що в якості свідків працівниками поліції були залучені військовослужбовці, щодо неупередженості яких у нього є сумніви, оскільки вони разом з працівниками поліції здійснювали патрулювання с. Новокостянтинівка та ще до проходження огляду на стан сп`яніння наполягали на тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та погрожували, що у випадку не складання протоколу вилучать автомобіль, власником якого є інша особа ОСОБА_2 .

Вказує на те, що факт зупинки його транспортного засобу працівниками поліції не зафіксовано, а відповідно й докази керування ним транспортним засобом відсутні. За такого всі подальші дії працівників поліції (проведення огляду на стан сп`яніння, складання протоколу про адміністративне правопорушення) вважати законними не можна.

Зазначає про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог законодавства, хоча сам по собі факт перебування його в такому стані на його думку не свідчить про наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Вважає, що відеозаписи наявні в матеріалах справи не є належним доказом у справі, оскільки на жодному з них не зафіксовано подію за його участю, яка мала місце 13 серпня 2022 року о 22- 15 год та про яку зазначено в протоколі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_3 , та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з огляду на наступне.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 088412, 13 серпня 2022 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Новокостянтинівка по вул. Молодіжна керував т/з Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер» 6810, результат якого склав 0,50 ‰ чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол підписано водієм ОСОБА_1 без будь яких зауважень.

За положеннями пункту 2.9 А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2, 3, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 088412 від 13 серпня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер Alcotest 6810.

Відповідно до показників тестування на алкоголь, проведеного 13 серпня 2022 року за допомогою приладу Alcotest 6810, тест № 1920, результат тестування 0,50 ‰ (а.с.1). Результат тестування підписано ОСОБА_1 без будь яких заперечень.

Крім того, працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Акт складено у присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та підписано особисто ОСОБА_1 (а.с.3).

Факт проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог діючого законодавства також підтверджено відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (а.с.7).

Крім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зі змісту яких вбачається, що 13 серпня 2022 року вони перебували в с. Новокостянтинівка на бойовому завданні, та в цей день близько 22- 15 год повз них проїхав автомобіль Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , який був зупинений працівниками поліції та під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння, через що останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер Alcotest 6810, на що ОСОБА_1 погодився. Результат тестування 0,50 ‰ ( а.с. 4-5).

Вказані докази свідчать, про те що водій ОСОБА_1 в порушення пункту 2.9 а ПДР України керував 13 серпня 2022 року о 22 год. 15 хв транспортним засобом

Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тобто суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений посадовими особами патрульної поліції з грубим порушення його прав та інтересів, а також норм чинного законодавства є безпідставними, оскільки істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено. А крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що Акт огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не складався, ним не підписувався, його примірник працівниками поліції йому не вручався є безпідставними, оскільки такий Акт наявний в матеріалах справи.

Також не заслуговують на увагу посилання на те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є належним доказом, оскільки не містить відеозапису, на якому відображається момент зупинки транспортного засобу оскільки, обставини зафіксовані на відео в цілому відображають факт проходження водієм ОСОБА_1 процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, момент складання протоколу, роз`яснення працівником поліції громадянину ОСОБА_1 його прав та відібрання пояснень у свідків.

До того, ж під час розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом перед початком проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з результатом якого погодився в присутності свідків, зокрема, ОСОБА_3 , який є його батьком та який в судовому засіданні пояснив, що огляд на стан сп`яніння та складання протоколу відбувалися за його участі.

Разом з тим, ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) щодо обставин зупинки транспортного засобу, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння носить ініціативний характер і посилання апелянта на наявність фрагментів запису є необґрунтовані та не впливають на обставини події. Крім того, з відеозаписів не вбачаться заперечень ОСОБА_1 з приводу керування транспортним засобом. А навпаки ОСОБА_1 вів себе спокійно, не заперечував з приводу обставин зупинки, наявного стану алкогольного сп`яніння та керування ним транспортним засобом Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 . Натомість такі заперечення виклав лише в апеляційній скарзі.

Твердження в апеляційній скарзі на те, що свідки допитані судом є зацікавленими в притягненні його до адміністративної відповідальності, а тому щодо їх неупередженості є сумніви, суд відхиляє як безпідставні, оскільки як встановлено суд першої інстанції під присягою допитав вказаних свідків і іх свідчення в повній мірі підтвердили обставини події 13 серпня 2022 року та зміст складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо сумніву з приводу наявності законних підстав використання працівниками поліції газоаналізатора алкотестер «Drager» 6810 не заслуговує на увагу як на підставу для скасування постанови судді, виходячи з наступного.

Так, п. 1 та п. 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січсня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Відповідно до листа (який є в вільному доступі в мережі Іnternet) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alkotest Drager №6810», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Наказом МВС України від 1 березня 2010 року №33, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 року за №262/17557, частиною 3 встановлено перелік спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння:

газоаналізатор "AlcoQuant 6020";

газоаналізатор "Alcotest 6510";

газоаналізатор "Alcotest 6810";

газоаналізатор "Alcotest 7410 Plus com";

прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу

в повітрі, що видихається, "Алконт 01".

В Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор Drager Alkotest, в тому числі 6810 включений до вказаного переліку під № У 788-14.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатор Drager Alkotest має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2914, у якого необмежений строк дії.

Виробник Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstrasse 1/23560 Lubek Germany, що відповідає реєстраційним матеріалам, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 №1529 внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України.

Як слідує із роздруківки тестування на алкоголь, його було здійснено за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» (а.с.1).

Як убачається з сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки серії А №007292, цей сертифікат засвідчує, що ідентифіковані належним чином газоаналізатори Alcotest…., які серійно виробляються фірмою Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, відповідають затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14, а також вимогам технічної документації виробника. Газоаналізатори Alcotest….Interlock XT під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки, - 1 рік. Даний сертифікат був виданий 01 вересня 2014р.

Згідно роз`яснень ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 04.04.2017р., Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016р. засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. П.1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Даним Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016р. Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016р. № 1747 і становить 1 рік.

Як убачається з роздруківки тесту № 1920, його останнє калібрування проведене 07 червня 2022 року, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 13 серпня 2022 року тобто в межах річного строку.

Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду. Даний огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , а у разі не згоди з використанням вказаного приладу, він мав можливість пройти такий огляд в медичному закладі, однак таке бажання не виявив.

Між тим, свою незгоду з застосуванням для вимірювання стану алкогольного сп`яніння приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», ОСОБА_1 висловив лише в апеляційній скарзі, в той час як ні під час проведення такого огляду працівниками поліції на місці зупинки, ні після цього, ОСОБА_1 не виказував жодним чином свою незгоду щодо його застосування.

Посилання в апеляційній інстанції на те, що після огляду на місці зупинки ОСОБА_1 наполягав на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі також не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відеозаписом з якого чітко вбачається його згода з результатами алкотестеру та відсутність будь-яких сумнівів в його роботі.

За такого газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтво про державну реєстрацію, а відтак, є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції, чим спростовуються доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора.

Посилання в апеляційній інстанції на те, що працівниками поліції не було роз`яснено у зв`язку з чим необхідно пройти огляд на стан сп`яніння є безпідставним з огляду на те, що працівниками поліції перед початком огляду було повідомлено про наявність підстав перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що зафіксовано на відеозаписі.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, та можуть свідчити лише про бажання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Братського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко