Справа № 357/2037/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП:дані відсутні,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2022 року о 17 годині 56 хвилин, в м. Біла Церква по вул. Героїв Чорнобиля 5/7 ОСОБА_1 передала право керування транспортним засобом «HONDA GEAR» без державного реєстраційного номера водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди громадянина проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер ARLM-0358». Результат тесту становить 0,45 % проміле. Тест №198, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала та пояснила, що дійсно, передала керування власним транспортним засобом ОСОБА_2 , про те вона не була обізнана про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що особисто зазначила у протоколі.

Захисник Чередніченко Ю.М. в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1 , а також доповнив їх обґрунтуванням, щодо порушення норм закону.

Вислухавши осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення при передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння полягає у допуску (переданні) до фактичного виконання функції водія особою, у віддані (користуванні, розпорядженні) якої знаходиться (перебуває) транспортний засіб.

Крім того, відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Таким чином, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за передачу керування особі, що перебуває у стані сп`яніння, необхідною є наявність таких обставин: особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп`яніння; власнику автомобіля (особі у віданні якої перебуває автомобіль) достовірно відомо, що він передає керування особі, яка перебуває у стані сп`яніння.

У протоколі від 12 лютого 2022 року серії ОБ №214397 ОСОБА_1 письмово зазначила: «не знала». З протоколу також вбачається, що 12 лютого 2022 року о 17 год. 56 хв. ОСОБА_1 передала керування власним транспортним засобом ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 підтверджено проведенням спеціальним технічним приладом «Драгер ARLM-0358». Результат тесту становить 0,45 % проміле, тест №198, здійсненого о 18 год. 04 хв. 12 лютого 2022 року.

Отже, алкогольне сп`яніння ОСОБА_2 було встановлено лише о 18 год. 04 хв. 12 лютого 2022 року. Інші докази про те, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про алкогольний стан ОСОБА_2 до вказаного часу, матеріали справи не містять.

Таки чином, суд приходить до переконання про відсутність підстав для відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за передачу керування особі, що перебуває у стані сп`яніння, оскільки судом не встановлено, що передаючи керування власним транспортним засобом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було достовірно відомо про його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 251, 252, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяО. П. Шовкопляс