ПОСТАНОВА

Справа № 149/2618/21

12 січня 2022 р. 3/137/36/22

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., за участю прокурора Вінницької окружної прокуратури Приходько Д.Є., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого менеджером з продажу ФОП « ОСОБА_2 », паспорт № НОМЕР_1 виданий 16.01.2020 органом 0537, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 перебуваючи на посаді присяжного Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, являючись згідно пп. «ґ`п.1 ч.1 ст. 3 Закону України про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, повідомивши, що тимчасового був відсутній за місцем свого проживання та перебував на лікуванні, відтак невчасно подав декларацію. Доказів на підтвердження своїх слів надати не зміг. Зобов`язався надалі дотримуватись антикорупційного законодавства та вчасно подавати декларацію.

Прокурор Приходько Д.Є. просила визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки адміністративним матеріалом доводиться його вина у несвоєчасному поданні декларації.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Так, на підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення надані наступні докази.

Протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 428 від 16.09.2021 (а.с. 6-12) зазначено суть правопорушення та обставини його скоєння.

Повідомленням НАЗК за № 10289 від 20.07.2021 (а.с. 14-15) повідомлено Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Додатком (а.с. 17-18) зазначається послідовність дій котрі підтверджують надсилання 06.06.2021 ОСОБА_1 декларації до «Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Відомостями наданими Територіальним Управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області (а.с. 32-41) надано документально підтверджену інформацію стосовно виконання ОСОБА_1 обов`язків присяжного в Хмільницькому міськрайонному суді.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень» особи, зазначеного в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Стаття 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, в тому числі, за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Для кваліфікації діяння за ч. 1ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд погоджується, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу, що в свою чергу означає, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проте, згідно з ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що у свою чергу умисел поділяється на дві форми прямий та непрямий. Прямим - є умисел, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх настання. Непрямим - є умисел, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином вбачається, що суб`єктивною ознакою правопорушення у даному випадку слід вважати саме непрямий умисел.

Сукупність досліджених доказів дає підстави зробити висновок, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності знала про свій обов`язок вчасно подати декларацію після звільнення, проте легковажно віднеслась до такого.

Досліджені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, надано не було.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного корупційного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, який полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З урахуванням наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та визнання ним вини, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ч. 1 ст.172-6, ст.ст. 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави Україна в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.