Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/310/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко А. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Анікєєнко Євгенії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч.7 ст. 121, ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дві тисячі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами, а також стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.,

за участі:

захисника Анікєєнко Є.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2022 року, ОСОБА_1 , визнаний винуватим у тому, що він 07.07.2022 року о 06 год. 37 хв. в м. Благовіщенське по вул. Героїв України, керував мопедом SUZUKI LETS-2, без д.н.з., без посвідчення водія відповідної категорії, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 07.07.2022 року о 06 год. 37 хв. в м. Благовіщенське по вул. Героїв України, керував мопедом SUZUKI LETS-2, без д.н.з., який не зареєстрований уповноваженим органом МВС, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.9в Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст.121 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 07.07.2022 року о 06 год. 37 хв. в м. Благовіщенське по вул. Героїв України, керував мопедом SUZUKI LETS-2, без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з роту). Від проходження медичного огляду для визначення алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року. Таким чином порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду захисник Анікєєнко О.О. подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

В обґрунтування поважності пропуску строку зазначає, що при слуханні справи в Ульяновському районному суді Кіровоградської області ОСОБА_1 на судові засідання не викликався, судовий розгляд був здійснений без його участі і без належного сповіщення. В матеріалах справи міститься заява про отримання судової повістки в електронній формі, але ОСОБА_1 в силу своєї розумової недостатності не розумів та не розуміє значення своїх дій, не вміє читати, а тому і не міг зрозуміти, яку заяву підписує, СМС так само в телефоні не вміє читати. А іншим засобом суд не сповістив ОСОБА_1 про дату і час судового засідання.

Разом з цим, постанова Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.08.2022 року була отримана ОСОБА_1 13.09.2022р., тобто вже після набрання законної сили та спливу строку на апеляційне оскарження, а тому ОСОБА_1 був пропущений строк на оскарження вищезазначеної постанови з поважної причини. Крім того, постанова направлена ОСОБА_1 Ульяновським районним судом Кіровоградської області відповідно до супровідного листа вих. № 402/339/22/3478/2022 07.08.2022р., тобто до винесення самої постанови.

За наслідком розгляду апеляційної скарги захисник просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити внаслідок неосудності особи, яка вчинила протиправну дію.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2020р. по справі № 402/213/20 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаний обмежено дієздатним та йому був призначений опікун - ОСОБА_2 . Підставою для визнання ОСОБА_1 обмежено дієздатним був висновок судово- психіатричної експертизи № 227 від 29.05.2020р., відповідно до якого ОСОБА_1 хворіє хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом ОСОБА_1 не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними та потребує накладення опіки.

Крім того, відповідно до діагнозу, встановленому Комунальним закладом «Кіровоградська психіатрична лікарня» у ОСОБА_1 виражена перинатальна патологія, значна затримка психо-моторних навичок, різке недорозвинення сприйняття, уваги, пам`яті, бідність словникового запасу, порушення побудови складних фраз, неможливість навчання за програмою допоміжної школи при збереженні здатності до елементарного рахунку, читання простих слів, простого малюнку, практична нездатність до самостійної трудової діяльності, емоційно-вольова недостатність, дратівливість, схильність до блукань.

У відповідності до чинного законодавства, вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється. Відеоматеріали, які додані до справи містять вимоги щодо проходження огляду, але без присутності свідків (вони залучені були пізніше), при цьому ОСОБА_1 на протязі 15 хвилин не міг зрозуміти, який огляд він має проходити, звідки є запах, ознак сп`яніння крім запаху поліцейський не виявив. ОСОБА_1 мав нормальну ходу, вів себе спокійно, але зрозуміти вимог поліцейського не міг не в силу свого стану, а в силу розумової недостатності, а тому відмовився від огляду під тиском.

Також, захисник зауважує, що на початку відеозапису, поліцейський зупинив ОСОБА_1 без демонстрації зброї, вже після початку спілкування поліцейський взяв в машині автомат і повісив через плече, що також стало для ОСОБА_1 , як людини, яка має певні психічні розлади певним шоком, він сам зізнався поліцейським, що зляканий і просив закурити. Тому, отримана відмова від огляду на стан сп`яніння була отримана від ОСОБА_1 під тиском, що не може вважатися доказом такої відмови.

Разом з цим, відеоматеріали не містять факту керування транспортним засобом, а лише те, як ОСОБА_1 відкотив мопед на узбіччя. Відеоматеріали з вуличної камери містять відео, як біля поліцейського зупинився мопед, через деякий час з машини вийшов поліцейський, та далі продовжив спілкування із учасником руху на мопеді коло машини, встановити те, що це і був саме ОСОБА_1 неможливо по цьому запису.

Захисник зауважує, що ОСОБА_1 страждає на психічне захворювання, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій. ОСОБА_1 махав головою на всі роз`яснення поліцейського, але по відеоматеріалам видно, що він не розуміє про що той говорив. ОСОБА_1 не вміє читати, рахувати, а тому не розумів того, що він підписував та які дії з боку поліції проводились, які протоколи складалися, що свідчить про його неосудність. Опікун ОСОБА_2 при складанні протоколів не була запрошена. При спілкуванні з поліцейським Пшеничний О.О. просив подзвонити бабусі тому, що так треба, але поліцейський відмовив, посилаючись на його повноліття. Тобто, ОСОБА_1 , який має певні психічні захворювання намагався пояснити в межах своїх розумових здібностей, що має бути присутній опікун, але йому було в цьому відмовлено.

Більш того, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» протоколу серії ААБ № 003060 від 07.07.2022р. зазначено, що ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився, але самі відеоматеріали це спростовують, він спілкувався з поліцейськими, а надати письмові пояснення йому не пропонували, це підтверджують відеоматеріали. В акті затримання транспортного засобу ОСОБА_1 навіть не зміг написати своє прізвище, так як навіть писати не вміє, що знову доводить, що особа не може відповідати за свої дії.

На слова поліцейського про надання йому протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 запитав: «А що це таке?», тобто він не розумів, які документи, та з якою метою мають складатися.

Таким чином, захисник вважає, що докази у підтвердження порушення ОСОБА_1 ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126, ч. 7 ст. 121 КУпАП відсутні.

Окрім того, захисник просить під час розгляду справи в апеляційному суді призначити судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення, чи був осудним останній на час вчинення адміністративного правопорушення 07.07.2022р.

В суді апеляційної інстанції захисник Анікєєнко Є.О. підтримала доводи апеляційної скарги та просила постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні про поновлення строку доводи, причини пропуску строку слід визнати поважними та поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 .

Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 7,9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ст. 173 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всі обставини, що мають значення, та не надавши їм належної оцінки. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 247 КУпАП регламентовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №003058 від 07.07.2022 ОСОБА_1 07.07.2022 року о 06 год. 37 хв. в м. Благовіщенське по вул. Героїв України, керував мопедом SUZUKI LETS-2, без д.н.з., без посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №003059 від 07.07.2022 ОСОБА_1 07.07.2022 року о 06 год. 37 хв. в м. Благовіщенське по вул. Героїв України, керував мопедом SUZUKI LETS-2, без д.н.з., який не зареєстрований уповноваженим органом МВС, повторно протягом року, чим порушив п. 2.9в Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст.121 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №003060 від 07.07.2022 ОСОБА_1 07.07.2022 року о 06 год. 37 хв. в м. Благовіщенське по вул. Героїв України, керував мопедом SUZUKI LETS-2, без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з роту). Від проходження медичного огляду для визначення алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Статтею 17 КУпАП передбачено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст.20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Як вбачається з постанови судді районного суду, встановивши наявність події і складу адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.7 ст. 121, ч.2 ст.130 КУпАП, в порушення вищезазначених вимог закону, суддя не в повному обсязі встановив відомості про особу, щодо якої розглядається справа, не з`ясував обставини, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , який під час вчинення правопорушення перебував в стані неосудності.

Зокрема, судом не надана належна оцінка відеозапису, який долучений до матеріалів справи. Переглядом вказаного відеозапису, апеляційним судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не у повній мірі розуміє, що відбувається, не розуміє значення своїх дій. На відео видно, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 взагалі не розуміє, який медичний огляд він має проходити, та які документи відносно нього складаються.

За вказаних обставин, у суду першої інстанції обґрунтовано мав бути сумнів щодо психічного стану особи та його осудності. Проте, всупереч ст. 245 280 КУпАП без всебічного, повного з`ясування обставин справи, об`єктивно не встановивши чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя районного суду прийшов до передчасного та помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень.

Як слідує із доданих до апеляційної скарги копій документів, зокрема копії Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2020р. по справі № 402/213/20 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаний обмежено дієздатним та йому був призначений опікун - ОСОБА_2 .

При цьому, постановляючи вказане рішення, районний суд врахував висновок судово- психіатричної експертизи № 227 від 29.05.2020р., відповідно до якого ОСОБА_1 хворіє хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом ОСОБА_1 не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними та потребує накладення опіки. Крім того, відповідно до діагнозу, встановленому Комунальним закладом «Кіровоградська психіатрична лікарня» у ОСОБА_1 виражена перинатальна патологія, значна затримка психо-моторних навичок, різке недорозвинення сприйняття, уваги, пам`яті, бідність словникового запасу, порушення побудови складних фраз, неможливість навчання за програмою допоміжної школи при збереженні здатності до елементарного рахунку, читання простих слів, простого малюнку, практична нездатність до самостійної трудової діяльності, емоційно-вольова недостатність, дратівливість, схильність до блукань.

Відповідно до копії довідки, представленої захисником до апеляційного суду, виданої КНП «Благовіщенська лікарня» від 21.10.2022, ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з 17.05 2007.

Дані обставини викликають сумнів в осудності правопорушника, тобто у здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, внаслідок хворобливого стану.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Проте, виходячи з даних, що ОСОБА_1 страждає на захворювання, внаслідок якого неодноразово звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра, перебуває на обліку у лікаря психіатра, існує обґрунтований сумнів у тому, що він усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав та бажав чи свідомо допускав шкідливі наслідки від таких дій.

Отже, неможливо беззаперечно встановити наявність складу адміністративних правопорушеннь у діях ОСОБА_1 , а саме наявності суб`єктивної його сторони.

Захисник в апеляційній скарзі порушує питання про призначення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 з метою встановлення, чи був осудним останній на час вчинення адміністративного правопорушення 07.07.2022р.

Проте, діючими нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено призначення судової психіатричної експертизи у справах про адміністративні правопорушення, а тому суд не має можливості самостійно встановити факт вчинення правопорушення правопорушником у стані неосудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.7 ст. 121, ч.2 ст.130 КУпАП, а саме суб`єктивної сторони.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Тобто, судом встановлені обставини, що виключають провадження по справі.

Виходячи з наведеного, постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 17, 20, 173-2, 245, 247 КУпАП

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника про поновлення строку оскарження постанови задовольнити.

Поновити захиснику Анікєєнко Євгенії Олександрівни строк оскарження постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Анікєєнко Євгенії Олександрівни задовольнити.

Постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч.7 ст. 121, ч.2 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбаченені ч. 5 ст. 126, ч.7 ст. 121, ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`яку з відсутністю в його діях складу даних адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко