Номер провадження: 33/813/425/22
Номер справи місцевого суду: 495/78/22
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Гірняк Л.А.

За участю секретаря Шлапак А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шаркевича Ярослава Михайловича на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ПРОЦЕДУРА:

25.12.2021 року о 17.57 год. інспектором СРПП ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Гречальним В.В. складено протокол серії ОБ № 074771, відповідно до якого 25.12.2021 року о 17.20 год. ОСОБА_1 по автодорозі Одеса Рені М-15 132 км. + 700 м. керував автомобілем «Mercedes-Benz E220», д/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу «Alkotest Drager №6810 ARH 0566» та огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на технічний прилад відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Від підпису протоколу про адміністративне правопрушення та надання пояснень по суті порушення ОСОБА_1 відмовився.

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2022 року через істотне порушення матеріального та процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 та його представник у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явились, про розгляд справи сповіщені належним чином.

16.05.2022 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява в якій він просить відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на оголошення в Україні воєнного стану, мобілізації та залучення його до служби в лава ЗСУ.

Згідно ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника без проведення фіксації судового засідання технічними засобами.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , зазначає, що постанова судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повно з`ясовані усі обставини справи та не надано їм належної оцінки.

При цьому зазначає, що поліцейськими порушено наказ МВС № 1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», так як з відеозапису вбачається, що відеофіксування здійснювалось на невідомий прилад та вважає, що вони не можуть бути належними доказами у справі, а свідки при складанні адміністративного протоколу відсутні.

Посилається на те, що обставини які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 074771 від 25.12.2021 року про відмову від проходження від медичного обстеження, не відповідають дійсності.

Поліцейськими не було вручено йому письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Окрім того, поліцейськими ОСОБА_1 , не роз`яснено його права, зокрема на право надання правової допомоги та поліцейський не пояснив йому можливі наслідки відмови від проходження медичного обстеження.

Вважає неналежними докази його вини та підстави притягнення його до адмінінстрвтивної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що 06.01.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З адміністративного протоколу серії ОБ № 074771 від 25.12.2021 року, складеного о 17.57 год., вбачається, що 25.12.2021 року о 17.20 год. ОСОБА_1 по автодорозі Одеса Рені М-15 132 км. + 700 м. керував автомобілем «Mercedes-Benz E220», д/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу «Alkotest Drager №6810 ARH 0566» та огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на технічний прилад відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень по суті порушення ОСОБА_1 відмовився.

В зазначеному протоколі серії ОБ № 074771 від 25.12.2021 року свідки не зазначені.

Проте до матеріалів справи долучені:

-письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з яких вбачається, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем автомобілем «Mercedes-Benz E220», д/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (сильний запах алкоголю з ротової порожнини, нечітку ходу, нерозбірливу мову);

-копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №200508 від 25.12.2021 р.складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 1254 КУпАП.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції матеріали справи не містять.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Заслухавши суддю, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався у постанові на те, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому зазначив, що його вина підтверджується відомостями з протоколу, відеозаписом, рапортом інспектора СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Гречального В.В. від 25.12.2021 року повідомленням на лінію «102»25.12.2021 року; поясненями свідків; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №200508 від 25.12.2021 року складений відносно ОСОБА_1 за порушив вимоги п.10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП; схемою ДТП, яка складена 25.12.2021 року та довідкою.

Зазначене правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд вважав доцільним застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З таким висновком погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до п 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

? Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції дослідив матеріали справи, а саме:

-рапорт інспектора СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Гречального В.В. від 25.12.2021 року;

-повідомлення на лінію «102» 25.12.2021 року;

-пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №200508 від 25.12.2021 року складений відносно ОСОБА_1 за порушив вимоги п.10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП;

-схему ДТП, яка складена 25.12.2021 року та довідку;

-оглянув в судовому засіданні відео, в якому не міститься інформація про технічний засіб.

Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 затверджена Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка передбачає застосування поліцейськими відеореєстраторів; портативних відеореєстраторів, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського, інших приладів, але не передбачає застосування мобільних телефонів.

Постанова поліцейського про порушення водієм ПДР повинна в обов`язковому порядку містити посипання на технічні засобі якими здійснювався відеозапис. У випадку, якщо поліцейський не вказав такий технічний засіб у постанові, то відеозапис є недопустимим доказом вини водія і на ньому не може ґрунтуватись обвинувачення водія.

В підтвердження цього, згідно з положеннями ч.3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна в обов`язковому порядку містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). На це неодноразово вказував касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №295/3099/17 від 13.02.2020 року у справі №524/9716-16-ц.

У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

Процесуальний обов`язок, щодо доказування вини, покладено на працівників поліції.

Таким чином, встановлено, що оскаржувана постанова серії ОБ № 074771 від 25.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає вимогам ч.3 ст. 283 КУпАП, так як не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, не відповідає критеріям належності та допустимості доказів.

Інших доказів співробітниками поліції, на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не надано.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , отриманні в ході розгляду справи за звинуваченням ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги, та як вони не зазначені в самому протоколі серії ОБ № 074771 від 25.12.2021 року.

Згідно ст.247 КУпАП, (обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення) провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановленого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом,а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною - 17.07.1997 р., дата набрання чинності для України-11.09.1997 р.) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини про справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42)»- відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

З врахуванням зазначеного Одеський апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції поклав в основу вини ОСОБА_1 відеозапис, який не відповідає критеріям належності, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 МК України, а тому постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2022 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 8, п.1 ч. 1ст. 247, 293, 294 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шаркевича Ярослава Михайловича задовольнити частково.

Постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2022 року скасувати, провадження у справі відносно нього закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк