Справа № 308/6733/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали справи про порушення митних правил № 33/4806/706/22, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Хоміча А. А. в інтересах громадянина США ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2022.
ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: США, м. Фолмут, не працюючий, місце проживання: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 21.07.2016 року, орган, що видав United States Department of State, визнаний винуватим у порушенні митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді конфіскації ввезеного ним на митну територію України транспортного засобу марки «Land Rover», моделі «Range Rover», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_3 , вартістю 243 801,90 грн.
Стягнуто з громадянина США ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.
Будучи належними чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_4 та його захисник-адвокат Хоміч А. А. на розгляд справи щодо ОСОБА_4 не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий
принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_4 та його захисника адвоката Хоміча А. А., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує подану захисником Хомічем А. А. заяву про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.
Заслухавши пояснення представника митниці Селеша О. Я, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Так, статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_4 порушив митні правила, у постанові суду першої інстанції зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 6 ст. 481 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею та наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та беззаперечно вказують на доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні дій, які містять склад порушення митних правил передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що головний державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Зязіна Л. М., яка склала протокол про порушення митних правил, була упереджена при проведенні перевірки та складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_4 , що у неї були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про її зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла у межах наданих їй повноважень.
Матеріалами справи встановлено, що громадянином США ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) 05.06.2019 на територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» було ввезено легковий автомобіль марки «Land Rover», моделі «Range Rover», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_3 , однак станом на 10.05.2022 його не вивіз, чим перевищив граничний термін тимчасового ввезення більше ніж на тридцять діб.
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника Хоміча А. А. про те, що суд наклав стягнення поза межами трьох місяців з моменту виявлення правопорушення, з огляду на таке.
Статтею 380 МК України визначено строк тимчасового ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування, який становить один рік, а відповідальність за порушення вказаної норми встановлена статтею 481 МК України, санкція якої залежить від кваліфікації дій особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а саме строку на який перевищено тимчасове ввезення транспортного засобу. Тобто, викладення статті 481 МК України в новій редакції жодним чином не впливає на порядок тимчасового ввезення транспортного засобу та обов`язку особи щодо його вивезення у встановлений законом строк, а встановлює лише відповідальність за порушення такого порядку в залежності від строку не вивезення транспортного засобу.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2019, на митну територію України ОСОБА_4 ввіз транспортний засіб легковий автомобіль марки «Land Rover», моделі «Range Rover», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_3 у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування.
Згідно ч. 1 ст. 380 МК України, ОСОБА_4 , нерезидент, повинен був вивезти вищевказаний автомобіль за межі митної території України в строк до тридцяти днів, тобто до 05.07.2019. Станом на 10.05.2022 (день складення протоколу про порушення митних правил) транспортний засіб легковий автомобіль марки «Land Rover» (р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Чехія), за межі митної території України не вивезено і він продовжує перебувати на митній території України з порушенням строку тимчасового ввезення.
Таким чином з 05.07.2019 почалось порушення виконання обов`язку ОСОБА_4 , вивезення транспортного засобу за межі митної території України, що тим самим утворює триваюче правопорушення, яке є проступком, пов`язаним з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон упродовж певного часу. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винуватою особою або виявлення компетентним органом.
Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність у залежності від конкретного строку перевищення ОСОБА_4 , до часу складення протоколу - 10.05.2022, своє зобов`язання не виконав, а тому апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України, що в свою чергу свідчить про те, що дії ОСОБА_4 за ч. 6 ст. 481 МК України кваліфіковано правильно й передбачені ч. 1 ст. 467 МК України строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду судом першої інстанції справи про порушення митних правил та прийняття судового рішення не закінчилися.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що за весь період перебування на території України транспортного засобу легкового автомобіля марки «Land Rover» (р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Чехія), ОСОБА_4 хоча б одного разу звертався до митного органу з відповідною заявою про продовження терміну перебування вказаного автомобіля на митній території України, документів, підтверджуючих дорожньо-транспортну пригоду за участю цього транспортного засобу, обставини непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, не надавав.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - адвоката Хоміча А. А. спрямовані виключно на ухилення його підзахисного від адміністративної відповідальності за порушення митних правил України.
Апеляційний суд розцінює критично доводи адвоката Хоміча А. А. про те, що його підзахисний був позбавлений можливості вивезти транспортний засіб за межі митної території України доти, допоки тривав термін тимчасового ввезення транспортного засобу, так як починаючи з 15.03.2021 діяли карантинні заходи, пов`язані з боротьбою із епідемією Covid 19, а з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан. Відхиляючи доводи в цій частині, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що ОСОБА_4 повинен був вивезти автомобіль до 05.07.2019, поки в Україні ніяких обмежень не існувало. Апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів про те, що ОСОБА_4 був позбавлений можливості вивезти транспортний засіб за межі митної території України доти, допоки тривав термін тимчасового ввезення транспортного засобу.
При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що у матеріалах справи відсутні докази про намагання ОСОБА_4 вжити які-небудь спроби з метою вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк.
Разом з тим апеляційний суд визнає доводи адвоката Хоміча А. А. про те, що з метою врегулювання питання щодо виконання оскаржуваної постанови суду (в частині конфіскації транспортного засобу), ОСОБА_4 звернувся до Ripleys Heros LLC (представництво в Україні БО «Герої ріплі Україна»), однак йому відповіли, що на даний момент автомобіль повернути не можливо, оскільки згідно довідки від 05.09.2022 виданої засновником Благодійної організації «Герої ріплі Україна» ОСОБА_5 , яка долучена до апеляційної скарги, вбачається, що місцезнаходження транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Land Rover» (р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Чехія) не відоме, заслуговують на увагу.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу при цьому, не врахував та не дослідив обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, залишив поза увагою фактичне місцезнаходження транспортного засобу, його технічний стан, відсутність відомостей у ОСОБА_4 про його місце
знаходження тощо, що має істотне значення для правильного вирішення справи, а тому висновки суду про необхідність конфіскації транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Land Rover» (р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Чехія) є помилковими та не обґрунтованими.
Згідно ст. 23, 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Адміністративне стягнення у виді штрафу в даному випадку є достатнім для належного виховання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та таким, що сприятиме запобіганню вчиненню ОСОБА_4 нових правопорушень.
На інші доводи, які можуть слугувати підставою для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені,у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова судді зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що захисником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527-530 МК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргою захисника-адвоката Хоміча А. А. в інтересах громадянина США ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2022 щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в частині накладення адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу змінити.
Застосувати до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) грн.
У решті постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2022 щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя