Справа № 366/1575/22
Провадження № 3/366/1292/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента І курсу Київського професійного енергетичного ліцею,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

27.09.2022 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що «23.09.2022 року біля 15.50 год. в смт Іванків по вул. Розважівська неповнолітній ОСОБА_1 , 2006 р.н., перебуваючи в п`яному вигляді здійснив злісну непокору вимозі поліцейського, а саме під час спілкування почав штовхати працівника поліції та виражатись нецензурною лексикою, на прохання припинити свої протиправні дії не реагував, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.»

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 , в присутності законного представника, ОСОБА_2 , вину у вчиненому правопорушенні визнав та щиро розкаявся.

Відповідальність за ст.185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Особливість застосування ст.185 КУпАП полягає у тому, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського має бути при виконання ним службових обов`язків з охорони громадського порядку.

Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

За змістом роз`яснень п.7 Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року (з подальшими змінами), злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні від 11 жовтня 2011 року у справі № 1-28/2011, в якому також розкрито зміст «простої» непокори що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обов`язковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 «…здійснив злісну непокору вимозі поліцейського…», крім цього, «…почав штовхати працівника поліції та виражатись нецензурною лексикою, на прохання припинити свої протиправні дії не реагував…».

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши правопорушника та його законного представника, відповідно до ст. 280 КУпАП, встановив, що правопорушення мало місце, а в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, тобто «Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків…».

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 472404 від 23.09.2022 року;

- поясненнями ОСОБА_1 , наданими в присутності матері, з яких вбачається, що факт правопорушення мав місце;

- рапортів працівників поліції.

Згідно зі ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що порушник вчинив вказане адміністративне правопорушення у віці від 16 до 18 років.

Дане адміністративне правопорушення згідно з ч. 2 ст. 13 КУпАП, відноситься до переліку тих, на підставі, яких неповнолітні несуть відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 , суддя, згідно з вимогами ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, який є неповнолітнім, навчається в Київському професійному енергетичному ліцеї, який до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, майновий стан, щире каяття, крім того тяжких наслідків від правопорушення не наступило, жодній особі не завдано матеріальної шкоди.

Викладені обставини у своїй сукупності суддя визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому, у даному випадку, вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від відповідальності та обмежитись усним зауваженням відповідно до ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 13, 22, 33, 185, ст.ст. 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , 25.08.2006, від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: О.П. Гончарук