Справа № 347/972/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 16.06.2022 року о 17:55 годині в с. Черганівка по вул. Косівська керував скутером «Вайпер» д.н.з. б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу Драгер 6810, результат якого - 0,40‰.

Згідно ст.277 КУпАП: справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

ОСОБА_1 в сдовому засіданні заявив клопотання про виклик та допит в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що ОСОБА_2 на місці події не був присутнім, але в матеріалах справи містяться його письмові пояснення без підпису, а ОСОБА_3 був присутнім на місці події і його покази можуть мати значення для справи, оскільки вважає недопустимим наявний у справі відеозапис процедури його огляду на стан сп`яніння. Вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що працівниками поліції було порушень його права та процедуру проходження огляду на визначення стану сп`яніння, оскільки він заперечував факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння та бажав пройти огляд у медичному закладі, натомість йому працівники поліції дали підписати не заповнені бланки документів та не завершивши процедуру огляду відпустили.

Захисник адмінпритягуваного ОСОБА_4 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, зважаючи на порушення поліцейським визначеної чинним законодавством процедури оглдяу на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 (зазначений у протоколі свідок ОСОБА_2 є працівником поліції, який не може бути свідком у справі про адміністративне правопорушення, а його письмові пояснення не містять підпису свідка, що свідчить про неналежне оформлення матеріалів справи, ОСОБА_1 не роз`яснено права і процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та відповідні наслідки, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння з боку працівників поліції була не чіткою, фіксація здійснювалась на різні прилади невідомого походження і відомості про прилад фіксації не зазначено у протоколі, час відео фіксації не відповідає часу у протоколі, а у разі, якщо відео фіксація є неналежною залучаються свідки)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він за вказаних у протоколі обставин їхав із ОСОБА_1 на мопеді в с.Черганівка до Косівської ЦРЛ. Їх зупинили працівники поліції по причині відсутності у них шоломів. ОСОБА_1 сказав, що не має документів на транспортний засіб. Поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_1 продув у прилад та за результатом огляду його звинуватили у керуванні мопедом в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 заперечив, стверджуючи, що не вживав алкогольні напої. ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_5 був весь день із ним та не вживав алкогольні напої. ОСОБА_1 підписав усі надані поліцейськими документи, оскільки вони поспішали в лікарню. Поліцейські зателефонували до свідка, який, як йому здалося, був їх знайомим, та попросили під`їхати на місце події. Свідок, який на погляд ОСОБА_3 був працівником поліції у цивільному одязі, під`їхав та підписав якісь документи. Подію знімала особа не у форменому одязі на телефон. ОСОБА_3 в якості свідка у справі не залучали. Поліцейські ОСОБА_1 процедуру огляду на стан сп`яніння не роз`яснювали.

Свідок ОСОБА_2 на виклик до суду не прибув, причини неявки не повідомив. Наявні у матеріалах справи його письмові пояснення не містять підпису свідка.

Натомість, до матеріалів справи долучено відеозапис процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який підтверджує факт визнання ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, його згоду пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки та згоду із показниками спеціального приладу, за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп`яніння, будь-яких чітких заперечень щодо процедури огляду, зауважень щодо порушення його прав чи бажання пройти огляд на пропозицію поліцейського у медичному закладі не висловлював, що спростовує доводи сторони захисту у письмових поясненнях, долучених до справи у цій частині, а також - покази свідка ОСОБА_3 в частині незгоди ОСОБА_1 із показниками приладу на місці зупинки.

П.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Щодо доводів, викладених у клопотанні сторони захисту про закриття провадження у справі, суд зазначає, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду з підписом ОСОБА_1 про його згоду із результатами проходження огляду на місці зупинки та відеозапису не зафіксовано жодних заперечень щодо результатів огляду, здійсненого на місці зупинки водія. Ініціатором незгоди з оглядом, проведеним поліцейським, може бути виключно особа, щодо якої проводився такий огляд, яка самостійно вирішує чи погоджується вона із результатом огляду, а незгода водія із результатом огляду повинна бути здійснена безпосередньо після огляду на стан сп`яніння шляхом активних дій та висловлена у категоричній чіткій формі. Крім того, сам ОСОБА_1 прямував до Косівської ЦРЛ, де у разі його незгоди із показниками приладу на місці зупинки він міг пройти огляд на стан сп`яніння без додаткових для себе зусиль у присутності поліцейських, які йому пропонували таку процедуру, але він на цю пропозицію не пристав.

П.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015: передбачено, що обов`язковою первісною стадією огляду на стан сп`яніння є огляд водія на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Драгер», а п.6 розділу ІІ цієї Інструкції вимагає присутності під час такого огляду (і спілкування з цього приводу) двох неупереджених свідків; при цьому за п. 22 розділу ІІІ даної Інструкції, огляд проведений з порушенням встановлених нею правил, вважається недійсним.

За правилами ч.2 ст.266 КУпАП: огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, обмежень щодо застосування тих чи інших технічних засобів для відеофіксації чинне законодавство не містить, тому суд не вбачає підстав для визнання долученого до справи відеозапису події неналежним доказом. Відсутність зазначення в протоколі номеру цифрового носія за допомогою якого було проведено відео фіксацію процедури проходження огляду не свідчить про наявність правових підстав для їх недопустимості, оскільки вказаний доказ отримано без істотного порушення прав та свобод людини.

Посилання на ці положення Інструкції захисника суддя до уваги не бере, зважаючи на визначений ч.2 ст.266 КУпАП порядок проходження огляду, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи, що під час огляду на стан сп`яніння застосовувалися технічні засоби відео фіксації наявність свідків у даному випадку не була обов`язковою.

Перелік технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатор Drager Alcotest 6810 включений до вказаного переліку.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» газоаналізатори Drager Alcotest мають свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії. Отже, показники застосованого спеціального технічного засобу під час огляду є допустимими доказами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9А) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, висновком експерта, показаннями технічних приладів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог пункту 2.9а) ПДР України не дотримався, отже він підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, що є документом, який офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів, складеним у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- результатом алкотесту «Drager» - 0,40‰ та копією свідоцтва про його повірку, з якого слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, понаднормово перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення БАБ №684688 від 16.06.2022 року та рапортом, що підтверджують факт керування транспортним засобом;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом факт його згоди із показником спеціального приладу;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Косівського ВП ГУНП, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з письмовими доказами.

Враховуючи вище наведене, суд, у відповідності до положень ст.251 та ст.252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив п. 2.9А) ПДР України.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок за реквізитами: отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Д.С. Драч