Справа № 357/3010/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2022 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Однорог Білоцерківського району Київської області, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №868730, 13.04.2022 по теперішній час ОСОБА_1 здавала в оренду належну їй квартиру за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання (КВЕД-68.20), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи допитаною в судовому засіданні свою винуватість не визнала та пояснила, що господарської діяльності вона не здійснює і взагалі вказана квартира належить на праві власності її сину ОСОБА_3 . Так дійсно в тій квартирі майже рік проживала ОСОБА_2 із своєю сім`єю, а саме з чоловіком та трьома малолітніми дітьми, які давали їй кошти на комунальні послуги, орендну плату вони не платили. З 14.04.2022 сказана сім`я переїхала з квартири в інше місце.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Диспозиція цієї статті носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт (підпункт, пункт, частину та статтю), яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч.1 ст.4 Господарського кодексу України, не є предметом регулювання цього Кодексу майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Правовідносини стосовно найму (оренди) регулюються главою 58 ЦК України та не передбачають державної реєстрації як окремий вид господарювання. Укладення договору найму (оренди) не містить обмежень та не пов`язує його укладення з державною реєстрацією власника майна, як суб`єкта господарювання.

Крім того, згідно Закону України «Про підприємницьку діяльність» здача своєї квартири в оренду не відноситься до підприємницької діяльності, та згідно до ст.41 Конституції України кожен громадянин має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину порушення КВЕД-68.20.

Однак, КЕВД (Класифікамція вимдів економімчної діямльності) - це складова частина державної системи класифікації і кодування техніко-економічної та соціальної інформації в Україні. КВЕД-68.20: «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухового майна. Об`єктами класифікації є види економічної діяльності статистичних одиниць (юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців тощо), які на вищих рівнях класифікації групуються у галузі.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на класифікацію, однак не зазначено, які конкретно вимоги, якого нормативно-правового акту зобов`язували фізичну особу - ОСОБА_1 зареєструватися як суб`єкт господарювання (КВЕД-68.20)

Суддя зазначає, що здання в оренду власного нерухомого майна може здійснюватися фізичними особами як у межах підприємницької діяльності так і без реєстрації орендодавця як фізичної особи-підприємця. Якщо громадянин не є підприємцем та отримує дохід від надання в оренду нерухомого майні іншій фізичній особі, відповідно до норм Податкового кодексу він є особою, відповідальною за повноту і своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету.

Відповідно до ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм (оренду) має власник речі або особа, якій належать майнові права.

У даній справі встановлено, що ОСОБА_1 не належать майнові права на квартиру квартири АДРЕСА_3 та вона не є її власником. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28.11.2020 (а.с.13) власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 . Таким чином ОСОБА_1 не може бути суб`єктом вказаного правопорушення.

Суддя зазначає, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, як кожен окремо так у їх сукупності, суддя прийшов до висновку, про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3, ст. 294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя Тетяна КЛЕПА