ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1236/22 Справа № 181/661/22 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, водій ОСОБА_1 13 серпня 2022 року о 18.40 годині керував транспортним засобом марки Volkswagen Bora, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Залізничній смт. Демурино з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а висловлена в його клопотанні позиція щодо обставин події не спростована належними та допустимими доказами.

Вказує, що згідно протоколу та судового рішення подія правопорушення відбулась о 18 год. 40 хв. 13.08.2022 року, а направлення на огляд до медичного закладу було здійснено лише о 22 годині 50 хв., тобто з порушенням 2х годинного строку, встановленого ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 7 постанови КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Зазначає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неналежними та недопустимими, оскільки долучені для доведення оспорювального їм факту керування транспортним засобом, а не відмови від проходження огляду, як це передбаченого п. 8 вказаної постанови.

Вважає, що наявність у особи посвідчення водія, його знаходження біля автомобіля чи в салоні з вимкненим двигуном та в нерухомому стані не можу ототожнюватися з фактом керування транспортним засобом.

Посилається на відсутність безперервного відеозапису нагрудними камерами поліцейських.

Крім того, в порушення ч. 7 ст. 266 КУпАП після його відсторонення від керування транспортним засобом поліцією можливість керування було надано його матері, яка не має посвідчення водія та не могла бути допущена до керування автомобілем.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю їх прийнятними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами вказаної норми закону ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Склад даного адміністративного правопорушення передбачає обов`язкову суб`єктивну сторону у формі прямого умислу, тобто у даному випадку суду необхідно встановлювати чи мало місце добровільне волевиявлення водія про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі.

Проте, відповідно дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була зупинена під час руху працівниками поліції. На відео не зафіксований момент самого пропонування працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичній установі. Велася бесіда працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в процесі якої ОСОБА_1 став виясняти питання необхідності проходження огляду, оскільки не був водієм автомобілю, на що поліцейський відреагував зухвало, потім ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою Драгера. В процесі бесіди ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, у зв`язку з чим працівник поліції перейшов до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зухвала поведінка з боку працівників поліції слід розцінювати як вчинення з їх боку психологічного тиску на ОСОБА_1 для прийняття ним рішення про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, за наведених обставин, вважаю, що ОСОБА_1 був обмежений в своєму волевиявленні щодо оголошення працівникам поліції відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом містить не повний запис подій, оскільки відеозапис переривається, а тому неможливо встановити усю хронологію та повну картину обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Звертаю також увагу, що на відеозапису не зафіксована пропозиція ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я та відсутнє відповідне роз`яснення наслідків такої відмови особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Bora, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Залізничній смт. Демурино з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода) о 18.40 годині, в той час як сам протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції о 22 год. 54 хвилини, тобто зі спливом значного проміжку часу між ймовірною подією та розглядом справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції, що унеможливлює встановлення дійсних обставин правопорушення.

Судом першої інстанції наведені обставини в повній мірі не з`ясовані, що призвело до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова його від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі.

Положеннями частини 2 ст. 266 КупАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським з застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

За частиною 3, 4 цієї статті, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

За ч. 5 цієї статті, якщо огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 був обмежений в своєму волевиявленні щодо оголошення працівникам поліції відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом містить не повний запис подій, що унеможливлює встановити усю хронологію та повну картину обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, тому необхідно визнати проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на відсутність достатніх допустимих та належних доказів через допущені працівниками поліції грубі порушення вимог закону, що дало підстави для визнання проведеного огляду недійсним, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, 268, 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко