Постанова

Іменем України

08 листопада 2022 року

м. Київ

провадження №33/824/3080/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

за участю ОСОБА_1 та його захисника Малюги Вадима Миколайовича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Малюги Вадима Миколайовича

на постанову Шевченківського районного суду м. Києва

в складі судді Фролової І. В.

від 16 вересня 2022 року

у справі №761/10993/22 Шевченківського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

У С Т А Н О В И В:

20 квітня 2022 року, інспектором роти №7, батальйону №4, полку №1, УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом Скляренком В. С. , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №204790 про те, що громадянин ОСОБА_1 , 20.04.2022, о 13 годині 30 хвилин, в м. Києві на вул. Березняківська, 4, керував транспортним засобом «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, блідість шкіри, звужені зіниці очей що не реагують на світло.

В протоколі зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку на бодікамеру 470793, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначено про те, що до протоколу додаються: направлення.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Малюга В. М. подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції проігноровано факт безпідставної зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції.

Додав, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 без видимої причини, не пояснили суть зупинки автомобіля та позбавили права скористатися правовою допомогою.

Зазначив, що наявний в матеріалах справи відеозапис, наданий суду, не відповідає положенням Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, оскільки не є безперервним.

Також зазначив, що суд не звернув увагу на те, що працівники поліції примусили ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, погрожуючи забрати автомобіль на ЗСУ, оскільки з відеозапису вбачається, що спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд, а в кінці відеозапису вже відмовився.

Резюмував, що суд першої інстанції не дослідив всіх наявних доказів в матеріалах справи та не викликав поліцейських для надання пояснень.

За вказаних обставин просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2022 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Одночасно в апеляційній скарзі заявив клопотання про виклик працівників патрульної поліції для надання пояснень.

У судовому засіданні 31.10.2022 в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - Малюга В. М. заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 та бажанням останнього особисто примати участь в судовому засіданні та надати пояснення суду.

Судом задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - Малюга В. М. та відкладено розгляд справи на 08.11.2022.

У судовому засіданні 08.11.2022 ОСОБА_1 та його захисник Малюга В. М. надали пояснення тотожні зазначеним в апеляційній скарзі та просили задовольнити її з підстав наведених в ній. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що поліцейські його не зупиняли, а під`їхали, коли він стояв запаркований та почали пропонувати пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Також вказав, що спочатку погодився проїхати до лікаря нарколога, однак поліцейські почали схиляти його до відмови, а саме вказували йому, що якщо вживав протягом останніх двох місяців, то результат буде позитивним і вони вилучать автомобіль на користь ЗСУ. Вказав, що відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки боявся залишитися без автомобіля, в час, коли російські війська перебували в Київській області.

Клопотання про виклик поліцейських не підтримали, з огляду на те, що поліцейські не можуть буди допитані як свідки у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисник Малюги В. М., вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №204790 від 20.04.2022, направленням на огляд ОСОБА_1 , відеозаписом з бодікамери поліцейського 470793.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника щодо відсутності доказів керування ОСОБА_3 автомобілем та моменту зупинки, оскільки обставини керування автомобілем зазначено у протоколі, складеному відносно ОСОБА_3 , який є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів незаконності дій поліції щодо зупинки автомобіля і такі докази не подавалися до суду апеляційної інстанції. Подана, в судовому засіданні 08.11.2022, копія скарги на дії працівників поліції, датована 08.11.2022 не є належним доказом незаконності дій працівників поліції, а лише свідчить про реалізацію ОСОБА_1 права на оскарження дій поліцейських в день судового засідання в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відеофіксації, при цьому присутність свідків не є обов`язковою.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дослідив відео файли, що містяться на СД-диску (а.с. 5), щодо яких суд зазначає наступне.

З відеозапису вбачається, що на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погоджується. Разом з тим, пізніше, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та власноручно написав, на направленні на огляд водія, про те, що відмовляється від проходження огляду.

Таким чином, з вказаних відеофайлів з бодікамери поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я на технічний засіб відео фіксації, а саме бодікамеру поліцейського 470793.

З направлення на огляд водія ОСОБА_1 до КПКНКЛ «Соціотерапія» вбачається, що ОСОБА_1 власноручно написав, що ознайомлений з направленням, від огляду відмовляється та підписав (а.с. 3).

Як вже зазначалось вище, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський з використання технічних засобів відеофіксації складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є самостійним адміністративним правопорушенням, за що передбачено відповідальність за ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що відеозапис не є безперервним. Разом з тим, об`єму відео, що містяться на цьому диску, достатньо для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

Більше того, зазначений вище відеозапис є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол серії ААД №204790 відносно ОСОБА_1 складено за порушення п. 2.5 ПДР, тобто відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і незнання законів не звільняє від відповідальності.

Доводи скаржника, про те, що поліцейські здійснювали психологічний тиск на ОСОБА_1 та схиляли його до відмови від проходження огляду не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, зокрема і у відеозаписі. Посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 спочатку погодився на огляд, а потім відмовився є схилянням його до відмови хибне, оскільки погоджуватися чи відмовлятися від огляду є правом особи, а не схилянням до відмови. Разом з тим, така відмова є порушенням п. 2.5 ПДР, тобто утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, внаслідок чого і складається протокол.

Більше того, доводи скаржника про те, що поліцейські схиляли ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі фактичними обставинами справи зафіксованими відеозаписом. Як вже зазначалось вище, подана, в судовому засіданні 08.11.2022, копія скарги на дії працівників поліції, датована 08.11.2022 не є належним доказом здійснення тиску на ОСОБА_1 та схиляння його до відмови від проходження огляду, а лише свідчить про реалізацію ОСОБА_1 свого права щодо оскарження дій працівників поліції, яке відбулося в день судового засідання в суді апеляційної інстанції.

В цілому доводи апеляційної скарги є тотожними клопотанню про закриття провадження у справі, поданого захисником ОСОБА_1 - Малюгою В. М. до суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку та розглянув з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скаржника про те, що поліцейські позбавили його права скористатися правовою допомогою не підтверджуються доказами в матеріалах справи. Так, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 заявляв клопотання про надання правової допомоги.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, оскільки побоювався через те, що він може залишитися без автомобіля під час дії військового стану, що не є безпечно в такий час, коли на території Київської області велися бойові дії.

Як вже зазначалось вище, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є самостійним адміністративним правопорушенням, за що передбачено відповідальність за ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підстав викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик