Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/146/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Ясінський Л. Ю.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Анікєєнко Є.О. на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2022 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 023217 від 06.02.2022 року, ОСОБА_1 06.02.2022 року о 23 год. 20 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ-2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Благовіщенське Кіровоградської області по вул. Райдужна, 18, в порушення вимог п. 12.1,13.1 ПДР не дотримався безпечної швидкості руху та бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем BMW525 д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 023217, ОСОБА_1 поставлено за провину порушення вимог п. 2.5 ПДР, яке виразилось у тому, що він 06.02.2022 року о 23 год. 20 хв. керував автомобілем «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Благовіщенське Кіровоградської області по вул.. Райдужній, 18, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови) від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер»6810, а також в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Постановою судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень повністю підтверджується сукупністю наявних у справі належних та допустимих доказів, а саме даними протоколів про адміністративні правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 , схемою місця ДТП, а також відеозаписом обставин подій.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Анікєєнко Є.О. просить скасувати постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2022 року в частині притягнення її підзахисного до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, вказуючи на безпідставність оформлення протоколу за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та відсутність у матеріалах справи доказів, які б свідчили про керування ОСОБА_1 автомобілем, а також недотримання працівниками поліції вимог інструкції та процедури огляду огляд водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають дійсності, а рішенні суду не грунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

У клопотанні захисник просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що копію оскаржуваної постанови сторона захисту отримана лише 22.03.2022 року.

Як вбачається з матеріалів, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП розглянута без його участі, захисник Анікєєнко Є.О. отримала копію постанови лише 22 березня 2022 року.

В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови захиснику ОСОБА_1 - адвокату Анікєєнко Є.О. слід поновити.

Будучи своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 або його захисник - адвокат Анікієєнко Є.О. в останнє судове засідання апеляційного суду запланованого в режимі відеоконференції не з`явились, про причини неявки в суд захисник не повідомили, клопотань про відкладення апеляційного розгляду до суду не надходило.

При таких обставинах, суд відповідно до вимог п.6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Анікєєнко Є.О. по суті, в межах доводів апеляційної скарги.

З`ясувавши обставини справи, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Анікєєнко Є.О. задоволенню не підлягає за таких підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, у тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З об`єктивної сторони, вказане правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а також у відмові водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги адвоката Анікєєнко Є.О., апеляційний суд виходить з того, що згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

З урахуванням наявних у справі доказів, апеляційний суд вважає, що висновки судді районного суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП є правильними, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень, судом доведена.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю підтверджується даними: протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ №023286 від 07.02.2022 р., серії ААБ №023217 від 06.02.2022 р.(а.с. 1,22); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка оформлена у присутності винуватця ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_6 (а.с.24); показаннями потерпілого ОСОБА_6 (а.с.25); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про те, що 06.02.2022 року о 23.20 год. ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження на місці та у медичному закладі огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3,4); відеозаписом з камер працівників поліції (а.с. 18); фотоілюстраціями місця ДТП та транспортних засобів з механічними пошкодженнями (а.с.35).

Апеляційний суд відмічає, що вказані докази взаємоузгоджуються між собою, є належним та допустимими, сумніватися в їх необ`єктивності, підстав немає.

Більш того, на відеозапису, який міститься у справі, чітко зафіксовано як ОСОБА_1 , у присутності свідків, на пропозицію працівника поліції, відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі у медичному закладі, причину такої відмови пояснює лікарю тим, що йому не зрозуміло чому він повинен пройти огляд, поводить себе явно неадекватно, у своїх висловлюваннях агресивний, проявляє непокору, факт запаху алкоголю не оспорює.

Крім того, після роз`яснень працівником поліції прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 на місці, обставини, які викладені у протоколі та правомірність дій поліцейських не оспорює, скористатись правовою допомогою не бажає.

Апеляційний суд відмічає, що протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, пояснення свідків у сукупності з відеозаписом обставин події, дозволяють зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_1 , при бажанні спростувати факт керування автомобілем під впливом алкоголю, мав право і безкоштовну можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався, оспорює законність дій працівників поліції, з надуманих підстав та суб`єктивних мотивів.

Щодо відсутності у матеріалах справи відповідного направлення для огляду, то апеляційний суд, на спростування доводів апеляційної скарги, також відмічає, що направлення для огляду в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння, заповнюється саме у разі згоди водія пройти такий огляд, у разі відмови, оформлення такого процесуального документу, встановлений інструкцією порядок, не вимагає.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя районного суду, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП та у повній мірі врахував характер вчиненого ним правопорушення, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, особу ОСОБА_1 , який допустив зіткнення з автомобілем, і зобов`язаний був пройти відповідне освідування, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке відповідає меті стягнення, а також запобіганню вчинення ОСОБА_1 , а також іншими особами, аналогічних правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для скасування законного та обгрунтованого рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Анікєєнко Є.О. строк на апеляційне оскарження постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Анікєєнко Є.О. - залишити без задоволення, а постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов