Справа № 464/7442/21 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/1887/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гая Олександра Олеговича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 , про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

встановив:

вищенаведеною постановою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення 18 серпня 2021 року.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 листопада 2021 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений без дотримання вимог закону, відомості зазначені у ньому не відповідають фактичним обставинам справи, а відтак на підставі нього не може ґрунтуватися висновок щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП слід було закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що направлення на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 датоване 06 серпня 2021 року, відтак перевірка проведена з порушенням вимог закону і з огляду на те, що проведена без достатніх підстав.

Зазначає, що акт перевірки № ЛВ11313/397/ПД/АВ від 18.06.2021 складений з грубим порушенням вимог закону, а саме: не підписаний всіма особами які приймали участь у позаплановому заході контролю; в п. 1 розділу Акту опис виявлених порушень вимог законодавства зазначено: у вказаному закладі за виконанням трудової функції зафіксовано чотири особи, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які не перебувають у трудових відносинах та не виступають виконавцями робіт (послуг) із ФОП ОСОБА_1

Вважає, що вищезазначені відомості не відповідають дійсності, оскільки між ФОП ОСОБА_1 та всіма зазначеними особами було укладено договори, предметом яких є надання послуг з комплексного прибирання виробничих та службових приміщень і санітарно-технічних вузлів.

Наголошує, що відносини ФОП ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , носять договірний (цивільно-правовий) а не трудовий характер, та регулюються умовами укладеного договору.

Зазначає, що ОСОБА_5 , діючи на підставі довіреності від імені ФОП ОСОБА_1 , надала письмові пояснення з приводу договірних відносин і відсутності порушень трудового законодавства, проте такі не були долучені до акту перевірки.

Вказує на те, що у матеріалах справи містяться пояснення осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у яких згадані особи ніби то визнають існування неоформлених трудових відносин із ФОП ОСОБА_1 . Проте вказані особи жодних пояснень інспектору при здійсненні перевірки не надавали, а відомості, що містяться у них, які написані за одним шаблоном не відповідають дійсності.

Також зазначає, що пояснення, які надавались ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , інспекторам праці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які не приймали участі у проведенні перевірки та акту перевірки не підписували.

Апелянт наголошує, що при складанні Акту перевірки № ЛВ11313/397/ПД/АВ від 18.06.2021, який є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, та є доказом у справі в розумінні ст. 251 КУпАП, було порушено порядок її здійснення, а отже такий не може вважатись належним та допустимим доказом наявності будь-яких порушень.

Щодо строку на апеляційне оскарження, покликається на те, що у судовому засіданні суду першої інстанції 19.11.2021 суддею було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, із повним текстом вона ознайомилась 02.12.2021 після його оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, де датою оприлюднення зазначено 02.12.2021, відтак вважає що такий пропущений з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Окрім цього, захисник адвокат Гай О.О. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника Гая О.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків в межах яких може бути накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через 3 місяці з дня його виявлення.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що вищезазначений пункт ст. 247 КУАП не містить положень про наявності у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

З огляду на вказану норму закону, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, оскільки при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України, а поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, покликання апелянта на те, що для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення є необґрунтованим.

Зважаючи на те, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції станом на 19 листопада 2021 року сплив визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, суддя обґрунтовано дійшов висновку про закриття на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Неправильного застосування норм матеріального або процесуального права при розгляді справи суддею, які б стали підставою для скасування чи зміни оскаржуваної постанови не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 листопада 2021 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.