Справа № 441/710/22 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 33/811/877/22 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 19 липня 2022 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченгого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 05 червня 2022 року близько 16 год. 35 хв., на вул. Перемишльській, 100 у м. Городок Львівської обл., у порушення вимог п. 2.9а ПДР України, керував автомобілем «NЖ 2717» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції неповно та необ`єктивно досліджено всі обставини справи, що нівелює встановлення істини по справі. Зазначає, що 05 червня 2022 року близько 16 год. 35 хв. він керував транспортним засобом та був безпідставно зупинений працівниками поліції, так як жодних правил дорожнього руху не порушував, а також алкогольних напоїв не вживав, тому в нього не було жодних підстав сумніватися у проходженні огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу на те, що місцевий суд розглянув справу у його відсутності, хоча на електронну адресу суду було скеровано заяву про відкладення розгляду справи, а відтак позбавив його можливості захисту.

Просить скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Рудакевич Ю.Ю., будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи двічі не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за їх відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 132305 від 05 червня 2022 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; роздруківкою приладу Drager Alcotest 6820, згідно якого встановлено у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю 0,43 ‰ проміле; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 05 червня 2022 року та відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього, такий власноручно зазначив про те, що керував автомобілем, продував прибор Драгер, з продутим та протоколом згідний.

При цьому, ОСОБА_1 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому.

Тобто особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушення під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Щодо покликань правопорушника ОСОБА_1 в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені його права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги, на розгляд якої він також не з`явився.

Покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції стосовно останнього - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 19 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.