ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1345/22 Справа № 211/1323/22 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Цепелєва Ю.М. на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг від 30 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, працює в ТОВ «УЛФ-Фінанс», який зареєстрований та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по адміністративній справі закрито на підставі ст.38 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

в с т а н о в и л а:

постановою судді Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг від 30 вересня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Цепелєв Ю.М. подав апеляційну скаргу, з якої вбачається, що останній просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити справу за ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст.252 КУпАП, внаслідок чого однобічно і неповно досліджені обставини, які мають суттєве значення у справі, а висновки судді не відповідають дійсності.

Учасники адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до висновків, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає через порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №271427 від 04.03.2022 року у діях ОСОБА_1 встановлені ознаки порушення п.п. 10.1, 2.3б Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.2.3б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є демонстрація сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Також за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

В підтвердження апеляційної скарги вищевказані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, не є обґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Судом встановлено, що 04.03.2022 року о 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем RENAULT LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 по об`їзній дорозі біля електроопори 26, - вул. Алітна, в м.Кривий Ріг, перед зміною напрямку руху з об`їзної дороги на вул. Алітна (сел.Цементників), не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг від 16 травня 2022 року було призначено автотехнічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта №2142-22 від 02.08.2022 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи за матеріалами справи про адміністративне правопорушення №211/1323/22 відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, встановлено наступне:

-з наведених у постанові про призначення експертизи вихідних даних вбачається, що безпосередньо перед поворотом ліворуч водій RENAULT LOGAN ОСОБА_1 впевнився у відсутності транспортних засобів, що розпочали обгін. За умов достовірності показів ОСОБА_1 в цій частині дана обставина означає, що водій RENAULT MEGANE ОСОБА_2 здійснював рух позаду автомобіля RENAULT LOGAN в межах тієї ж смуги і розпочав обгін вже після того, як автомобіль RENAULT LOGAN почав виконувати маневр ліворуч. Отже діями ОСОБА_1 виникнення дорожньо-транспортної пригоди не визначалось і в даному випадку відсутні будь-які підстави для оцінки його дій такими, що не відповідають вимогам п.10.1 ПДР України;

-при заданих вихідних даних дії водія RENAULT MEGANE ОСОБА_2 в частині виконання небезпечного маневру ліворуч після того, як транспортний засіб RENAULT LOGAN почав маневр ліворуч не відповідали вимогам п.10.1 ПДР і перебували у причинному зв`язку з ДТП;

-при заданих у постанові про призначення експертизи вихідних даних (швидкість водія ОСОБА_2 - 60-65 км/год) дії водія автомобіля RENAULT MEGANE ОСОБА_2 не відповідали вимогам 12.3, 12.4, 12.9б та 10.1 Правил дорожнього руху України;

-при заданих вихідних даних у водія RENAULT MEGANE ОСОБА_2 малась можливість уникнути зіткнення ще й шляхом зменшення швидкості руху, тобто виконання вимог п.12.3 ПДР, що підтверджується наведеними в експертному висновку розрахунками. При цьому, слідів гальмування, кочення чи волочіння на місці ДТП не було виявлено;

-при заданих у постанові про призначення експертизи вихідних даних діями водія автомобіля RENAULT LOGAN ОСОБА_1 настання дорожньо-транспортної пригоди не визначалось і питання про його належні дії позбавлене технічного сенсу.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції не доведено повну та абсолютну вину водія ОСОБА_1 та причинно-наслідковий зв`язок між діями останнього та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, судом не взято до уваги результати експертного висновку, що міститься в матеріалах справи, стосовно прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_2 та настанням ДТП, а також можливість уникнути зіткнення шляхом зменшення швидкості руху.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 , викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів.

Аналіз та правова оцінка обставин справи, відсутність абсолютних доказів того, що дії ОСОБА_1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, свідчать про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника Цепелєва Ю.М., в інтересах ОСОБА_1 , задовільнити.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 30 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по адміністративній справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду І.М. Свіягіна