ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: частина перша статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Квартенко Олексій Романович,

на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за те, що він 15 грудня 2021 року о 03:03 год. в м. Харкові по пр-ту Науки, 65, керував транспортним засобом Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів); від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення процесуальних та матеріальних норм чинного законодавства України при ухваленні оскаржуваного судового рішення, прохав скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що він не був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, що в свою чергу обмежило його право на участь в розгляді даної справи з наданням пояснень та доказів, висловленням заперечень.

Додані до протоколу докази не містять в собі підтвердження факту здійснення керування ОСОБА_1 автомобілем в зазначений в протоколі час і місці та факту відмови від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції як на місці так і в медичному закладі, а отже не містять доказів самої події адміністративного правопорушення.

Крім того, відомості щодо доданого до матеріалів справи відеозапису відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про неналежність такого доказу.

В апеляційній скарзі висловлено сумнів у достовірності показань свідків, які не узгоджуються з матеріалами справи. Крім того, вказані свідки були відсутні під час складання та вручення протоколу про адміністративну відповідальність, однак їх підписи вже стояли як у протоколі, так і в поясненнях, що свідчить про фальсифікацію таких документів.

Також вказано, що у разі встановлення поліцейським підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то у працівника правоохоронного органу виникає імперативний обов`язок відсторонити вказаного водія від керування.

Мотиви суду

Щодо заяви про відкладення розгляду справи

17 жовтня 2022 року на електронну адресу Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Квартенка О.Р., у якому останній прохав суд, у зв`язку із оскарженням у судовому порядку особою, яка притягається до адміністративної відповідальності постанови від 15 грудня 2021 року, яка стала підставою для зупинення ОСОБА_1 та подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, розгляд справи, який призначено на 18 жовтня 2022 року об 09:00 год., перенести на іншу дату.

Полтавський апеляційний суд зазначає, що у вищевказаній заяві зазначено про обізнаність захисника про розгляд даної справи про адміністративне правопорушення о 09:00 год. 18 жовтня 2022 року.

Крім того, обґрунтовуючи дане клопотання зверненням до суду з метою оскарження постанови серії ЕАО №5148478 від 15 грудня 2021 року, що може вплинути на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення, захисник скаржника на підтвердження вищевказаного надав роздруківку із сайту судової влади, з якого вбачається, що на 14:40 год. 25 жовтня 2022 року призначено розгляд справи про скасування постанови за позовом ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що з поданої захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності роздруківки неможливо встановити зв`язок між справою, яка зараз перебуває на перегляді в Полтавському апеляційному суді та справою, яка призначена до розгляду на 14:40 год. 25 жовтня 2022 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи, який було призначено на 15:10 год. 26 липня 2022 року, було відкладено на підставі заяви захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи обізнаність адвоката про розгляд справи, відсутність доказів про взаємозв`язок позову, розгляд якого призначено на 14:40 год. 25 жовтня 2022 року та справою, яка перебуває в провадженні в суді апеляційної інстанції та повторне звернення до Полтавського апеляційного суду із заявою про перенесення розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності учасників даної справи.

Щодо розгляду скарги по суті

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пленум Верховного Суду України в пункті 27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У свою чергу, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №103550 від ОСОБА_1 надійшли пояснення, відповідно до яких останній заперечував факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

З протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , у працівників поліції виникли підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки або медичному закладі, однак останній висловив свою недовіру результатам, отриманим за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, а щодо проходження освідування у медичному закладі повідомив, що дана процедура зараз не на часі.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №103550 від 15 грудня 2021 року; дані відеозаписів, надані працівниками поліції; письмові пояснення свідків; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується й апеляційний суд.

Щодо доводів апеляційної скарги

Відповідно до положень пункту 7 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частини першої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Виходячи з положень статті 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року №194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

У зв`язку з цим, апеляційний суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 про здійснення розгляду справи без його участі та порушення його права на належний судовий захист не є слушними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, копію якого отримав ОСОБА_1 , було вказано про розгляд справи Дзержинським районним судом м. Харкова за викликом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який буде здійснено судом за адресою, яка вказана в протоколі: АДРЕСА_2 . Заперечень щодо даної адреси від скаржника до працівників правоохоронного органу не надходило. Однак поштове відправлення, яке була направлено на вказану адресу, повернулось до суду з відміткою поштової установи «адресат відсутній за вказаною адресою».

В апеляційній скарзі зазначено про неможливість прийняття як доказу по справі наданих до суду відеозаписів на диску працівника патрульної поліції, які, на думку скаржника, є недопустимими доказами, адже дані відеофайли не вказані в додатках до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, з відеозапису вбачається, що особу, яка притягається до адміністративної відповідальності працівниками поліції було попереджено про здійснення відеофіксації за допомогою технічних приладів.

Разом з тим, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про двох свідків, то відсутність відомостей про застосування технічних засобів відеозапису у даному випадку не є грубим порушенням норм законодавства.

Також апеляційний суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник, маючи сумніви у належності, допустимості та достовірності відеофайлів, які містяться у матеріалах справи, жодних клопотань ні до місцевого суду, ні до суду апеляційної інстанції не подавали з вимогами про витребування всіх відеоматеріалів, відзнятих працівниками поліції відносно скаржника, або про виклик працівника патрульної поліції за для надання пояснень.

Що ж стосується факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то вищевказане підтверджується сукупністю доказів, які надані працівниками поліції: на відеозаписі вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності перебуває на сидінні водія транспортного засобу, при цьому, аналізуючи відеозапис та поведінку ОСОБА_1 , яка на відеозаписі зафіксована, суд приходить до висновку, що даний запис підтверджує факт керування останнім транспортним засобом; в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №103550 вказано про керування ОСОБА_1 транспортним засобом Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 ; в рапорті старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції О. Котенка вказано про складення на ОСОБА_1 постанови ЕАО №5148478 за частиною першою статті 122 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність його відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, вказуючи при цьому на невручення йому письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я у передбаченому законодавством порядку.

Вищевказане спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, останні у своїх письмових поясненнях підтвердили факт відмови у їх присутності ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинення транспортного засобу, а також у спеціалізованому закладі охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були свідками відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що ними зазначено у своїх письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи. Однак, за відсутності відповідних клопотань від скаржника та його захисника, особи, які виклали свої письмові пояснення, до суду не запрошувалися у якості свідків з метою надання ними пояснень.

Що ж стосується відсутності відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що передбачено статтею 266 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що вищевказане не впливає на склад вчиненого скаржником адміністративного правопорушення.

Крім того, з рапорту працівника патрульної поліції вбачається, що транспортний засіб Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишився припаркованим за адресою: м. Харків, пр-т Науки, 65, без порушення ПДР України.

Апеляційний суд наголошує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в апеляційній скарзі має можливість висловити всі свої заперечення щодо оскаржуваного судового рішення, з яким вона незгодна, при цьому вказавши, які, на її думку, допущено порушення норм матеріального та процесуального права як працівниками правоохоронних органів, так і місцевим судом.

Також відповідно до норм статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Разом з тим, жодних об`єктивних даних, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Висновок суду

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною першою статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є правильною та обґрунтованою.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Квартенко Олексій Романович - залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль