Справа №591/2229/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/251/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Петрищева О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Петрищева О.О. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 04 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 липня 2022 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення за те, що 10 червня 2022 року о 17 год. 20 хв. в м. Суми по вул. Харківська, поблизу буд. № 56/1, керуючи електросамокатом «Хіаоmі» Essential, не обрав безпечного інтервалу, допустив наїзд на автомобіль Honda CR-V, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобіль та електросамокат отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Петрищев О.О. звернулися до апеляційного суду зі спільною апеляційною скаргою, в якій просять скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 липня 2022 року, постановити нову, якою провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянти зазначають, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного з`ясування фактичних обставин справи та надання їм належної оцінки.

Так, свої висновки суддя обґрунтував тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи дослідженими в суді, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 та відеозаписом, на якому зафіксовані обставини, наведені в протоколі. До наданих ОСОБА_1 пояснень суддя поставився критично та вважав, що останній помилково оцінює вимоги ПДР України, як такі, що надавали саме йому перевагу у русі на пішохідному переході, з огляду на те що він, як водій самоката, не був пішоходом, а отже не мав права на перевагу у русі і об`їжджаючи позаду автомобіль, повинен був обирати безпечний інтервал руху, який визначається незалежно від напрямку руху транспортних засобів.

Проте, як вказують апелянти, така позиція судді викладена без врахування норм КУпАП України, фактичних обставин у справі та помилкового трактування пояснень ОСОБА_1 .

Так, в порушення ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення від 10 червня 2022 року серії ААБ №061225 свідки не зазначені взагалі, однак суд враховує пояснення свідка ОСОБА_3 при постановленні даного рішення. Статус ОСОБА_2 (потерпілий або свідок), у протоколі про адміністративне правопорушення також не визначено, перелік матеріалів, які додаються до протоколу не зазначено, запис з нагрудної камери поліцейських до матеріалів адміністративної справи не додано взагалі. Тобто, вказаний протокол про адміністративне правопорушення, який згідно ст. 251 КУпАП є доказом у справі, на момент її розгляду в суді першої інстанції містив ряд недоліків, а отже підлягав поверненню патрульній поліції для доопрацювання, відповідно до ст. 278 КУпАП.

Крім того, апелянти вказують, що об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері власності, об`єктивна сторона характеризується настанням наслідків у вигляді майнової шкоди, а суб`єктом може бути будь яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Докази пошкодження автомобіля, що належить ОСОБА_2 , саме ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Свідок ОСОБА_3 у своїх поясненнях, які додані до матеріалів справи зазначав, що не може підтвердити факт нанесення пошкодження автомобілю саме водієм самоката. ОСОБА_1 також заперечував факт нанесення пошкоджень автомобілю. Більш того, кермо самокату, на якому рухався ОСОБА_1 оснащене гумовими ручками, що виключає можливість (при даних дорожніх обставинах), нанесення подряпини на лакокрасочній поверхні кришки запасного колеса автомобіля. Тобто, така складова адміністративного правопорушення як «пошкодження транспортного засобу відсутня».

При цьому, умовами настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди. Причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та ДТП відсутній, про що останнім було зазначено у клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

На думку апелянтів, саме водій автомобіля, в порушення норм п. 15.9 ПДР, здійснив зупинку автомобіля на пішохідному переході та створив небезпеку руху пішоходам, велосипедистам та іншим учасникам руху, які мають право рухатись по пішохідним доріжкам. Причиною такої зупинки транспортного засобу слугувало не бажання водія автомобіля надати перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Зазначена обставина не отримала належної оцінки, суддя лише зазначив, що водій автомобіля зробив зупинку перед виїздом на головну дорогу, надавши перевагу у русі транспорту, що рухався по головній дорозі. Проте суд не врахував дані схеми ДТП, з якої вбачається можливість зупинки транспортного засобу перед виїздом на головну дорогу, при цьому не створивши перешкоди пішоходам та іншим учасникам руху, які мають право рухатись по пішохідним доріжкам. Тобто, відстань від розмітки «зебра» до місця перетину доріг цілком дозволяє водіям автомобілів, що здійснюють виїзд на головну дорогу, зупинити автомобіль за дорожньою розміткою «пішохідних перехід». Саме на ці обставини, до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення, звернув увагу поліцейських адвокат Петрищев О.О. та наполягав на відображенні у схемі ДТП відстані від дорожньої розмітки типу «зебра» (пішохідний перехід) до місця перетину головної дороги з виїздом від будинку за адресою: м. Суми, вул. Харківська 56/1 (магазин АТБ). Однак, поліцейськими умисно не було це відображено у протоколі та не надано відеозапису з нагрудної камери, на якому містяться зауваження адвоката з приводу встановлення фактичних обставин справи.

Саме зупинка водія автомобіля на пішохідному переході, без належної на те підстави, стала причиною зіткнення транспортних засобів, а тому в діях водія ОСОБА_1 не має порушень Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку з виниклою дорожньо-транспортною пригодою. На підставі досліджених доказів слід дійти висновку, що зіткнення, сталося після зупинки водія автомобіля в недозволеному місці, що виключає в діях ОСОБА_1 порушення ПДР, оскільки аварійна ситуація спричинена не його діями, а іншим водієм.

Апелянти зазначають, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв, потребує встановленню наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, причинний зв`язку між порушенням ПДР кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив аварійну ситуацію, однак, зазначені обставини суддя не досліджував і правової оцінки їм не надавав, а належних та допустимих доказів вини саме ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, на думку апелянтів, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суддя допустив неповноту судового розгляду, що перешкодило належним чином виконати вимоги ст.280 КУпАП та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, що у свою чергу є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Петрищева О.О.,та самого ОСОБА_1 які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з приписами ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку апеляційного суду, при постановленні оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного Закону у повному обсязі.

Так, зі змісту судового рішення вбачається, що при розгляді даної справи, суддею суду першої інстанції було ретельно перевірено наявні у матеріалах докази, а саме, протокол про адміністративне правопорушення від 10 червня 2022 року серії ААБ №061225, схема місця ДТП, письмові пояснення водія ОСОБА_2 , письмові пояснення водія ОСОБА_1 , письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , відеозапис з камери відеоспостереження магазину «АТБ».

Вказані докази зібрані у передбаченому порядку і ставити під сумнів їх належність та допустимість у апеляційного суду підстави відсутні.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення водієм ОСОБА_1 п. 13. 1 ПДР, яким передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім того, на відеозаписі з камери відеоспостереження магазину «АТБ» зафіксовані обставини, за яких особа, яка керувала самокатом, не вибравши безпечного інтервалу, допустила наїзд на автомобіль, який на той час виїжджав зі стоянки на вулицю, внаслідок чого, автомобіль отримав механічні пошкодження.

Саме з врахуванням вищезазначених доказів, суддя суду першої інстанції і дійшов висновку, з яким також погоджується і суд апеляційної інстанції, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, доводи апеляційної скарги таких висновків жодним чином не спростовують, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, доводи ОСОБА_1 про те, що він був пішоходом і мав перевагу в русі, про що зазначено і в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції, і суддею цілком вірно було зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи самокатом, виконував функції водія транспортного засобу і, відповідно, пішоходом не був, а тому, перетинаючи проїзну частину, не мав права на перевагу в русі та повинен був оцінювати дорожню обстановку та діяти саме як водій.

Також суддею вірно було зазначено, що саме ОСОБА_1 , об`їжджаючи позаду автомобіль під керування ОСОБА_2 , повинен був обирати безпечний інтервал руху, однак цього не зробив, внаслідок чого і сталася вказана дорожньо - транспортна пригода з відповідними для транспортних засобів наслідками.

Що стосується доводів апелянтів про те, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, то апеляційний суд не вбачає підстав для такого висновку, оскільки як вбачається з даного протоколу, в ньому зазначено час, день на місце його складання, особу, яка вказаний протокол складала, дані про правопорушника та обставини правопорушення, а відсутність даних про свідків та те, що в ньому не зазначено статусу ОСОБА_2 , не свідчить про його невідповідність вимогам закону. Крім того, підписуючи особисто вказаний протокол, ОСОБА_1 заперечення щодо його складанням не зазначив, про недоліки, які на його думку мали місце при цьому, не вказав.

Що стосується доводів апелянтів про те, що в матеріалах справи відсутні докази пошкодження автомобіля, що належить ОСОБА_2 , то на спростування зазначеного, апеляційний суд зауважує, що у наявній в матеріалах схемі ДТП, яку підписали як ОСОБА_1 , так і інший водій ОСОБА_2 , зафіксовано пошкодження на відділенні кришки запасного колеса автомобіля останнього, і зауважень з цього приводу ОСОБА_1 також не складав.

При цьому, доводи апелянтів про те, що саме водій автомобіля, в порушення норм п. 15.9 ПДР, здійснив зупинку автомобіля на пішохідному переході та створив небезпеку руху пішоходам, велосипедистам та іншим учасникам руху, які мають право рухатись по пішохідним доріжкам, є надуманими та такими, що спростовуються відеозаписом камери відеоспостереження, на якому зафіксовано, як водій автомобіля зробив зупинку перед виїздом на головну дорогу, надавши перевагу у русі транспорту, що рухався по головній дорозі, і в цей час, водій на самокаті, без дотримання безпечного інтервалу, здійснив наїзд на вказаний автомобіль, тобто, порушивши правила дорожнього руху, вчинив ДТП, наслідком якого стало пошкодження саме автомобіля.

Саме через відсутність в діях водія автомобіля порушень ПДР, протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно водія самокату ОСОБА_1 , і вважати, що зіткнення, сталося після зупинки водія автомобіля в недозволеному місці, що спричинило аварійну ситуацію, на що посилаються апелянти, в даному випадку, підстави відсутні, що і була враховано суддею при постановленні оскаржуваного рішення з наданням належної правової оцінки усім обставинам даної справи.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, винуватість саме ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена у повному обсязі і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність ознак вказаного правопорушення в діях останнього та закриття провадження, про що просять апелянти, під час апеляційного перегляду даної справи не встановлено.

З врахуванням вищезазначеного, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розміні 850 грн. - залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Петрищева О.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.