Єдиний унікальний номер: 379/880/22
Провадження № 3/379/696/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 29.09.2022 з відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ПАТ «Київоблгаз», до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08.09.2022 до Таращанського районного суду Київської області надійшов з відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області матеріал справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Того ж дня згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано для розгляду судді Музиченко О.О..

З протоколу про адміністративне правопорушення від 24.08.2022 серія ААБ № 232790 вбачається, що 24.08.2022 о 12 год 58 хв в м. Тараща по вул. В.Сікевича водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Opel Zafira» НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі Рокитнянській МЛ у лікаря-нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водія. Цим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

08.09.2022 суддею було винесено постанову, якою вказаний адміністративний матеріал повернуто до ВП №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області для належного оформлення з підстав відсутності висновку закладу охорони здоров`я за результатом огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння, покладеного в основу протоколу про адміністративне правопорушення.

29.09.2022 до суду повторно надійшли від ВП №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП після доопрацювання для розгляду та прийняття рішення по суті з рапортом про неможливість виправлення недоліку через відсутність висновку лікаря Рокитнянської БЛ.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 24.08.2022 о 12 год 58 хв він, перебуваючи у тверезому стані, керував в м. Тараща автомобілем. Його зупинили працівники поліції і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він погодився, «продув» газоаналізатор, результат був нульовий. Після цього йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, для чого проїхати в Рокитнянську лікарню. Він погодився. В лікарні повідомили, що вони не мають тестів для здачі аналізів на стан наркотичного сп`яніння. Після цього працівник поліції кудись пішов і через деякий час повернувся з якимось тестом. Результат цього тесту виявився позитивним і на нього склали протокол. Наступного дня він прийшов у лікарню і попросив подивитись результат свого тексту. Оглянувши результат біля вікна при гарному освітленні виявилось, що результат негативний. Лікар пояснив, що сам тест незрозумілого походження, не з лікарні, а тому його результати сумнівні, надати висновок на його підставі не можна. ОСОБА_2 ствердив, що він керував автомобілем у тверезому стані.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 19 Конституції України визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

За замістом ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 3, 4, 7, 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015№1452/735, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція), передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пунктами 15-23 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Організація забезпечення закладів охорони здоров`я бланками акта медичного огляду, висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння покладається на Міністерство охорони здоров`я України, Міністерство охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальників структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відсутність бланків акта медичного огляду на стан сп`яніння та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння не може бути приводом для відмови в огляді на стан сп`яніння.

За п.5 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.08.2022 серії ААБ № 232790, складеного на ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у графі «До протоколу додаються:» вказано серед іншого - висновок.

Проте, в порушення вимог частини 5 статті 266 КУпАП до протоколу не додано зазначеного висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння від 24.08.2022.

Згідно рапорту старшого інспектора СРПП ВП №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції Слухаєвського І.В. надати висновок лікаря Рокитнянської БЛ не виявилося можливим з підстав його відсутності.

Відтак, зазначений недолік матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення не був усунутий правоохоронним органом на виконання постанови суду від 08.09.2022.

Отже, суд констатує пряме порушення вимог статті 266 КУпАП при огляді ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння, зафіксоване 24.08.2022 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 232790, складеному старшим інспектором СРПП відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області капітаном поліції Слухаєвським І.В..

Відтак, проведений з порушенням ст. 266 КУпАП огляд за відсутності висновку щодо результатів медичного огляду особи є недійсним.

Як наслідок усі зібрані докази по справі є недопустимими, оскільки отримані з порушенням порядку, встановленого Законом.

Згідно ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд.

Крім цього, у рішенні по справі «Кобець проти України»(«Kobetsv. Ukraine») no. 16437/04ECHR14 лютого 2008 року у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлене судом грубе порушення порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння, визначеного статтею 266 КУпАП, що має наслідком його недійсність і недопустимість усіх зібраних у справі доказів, - суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Отже, провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 51, 130, 247, 264-266, 283, 284, 290, 291 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО