П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2022 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,-

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №858385 від 03.10.2022р., 30.09.2022 р., о 14 год. 49 хв., по АДРЕСА_1 , скоїв психологічне насилля в сім`ї, яке виражалося в образах та погрозах фізичною розправою відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані по ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №858392 від 19.10.2022р., 18.10.2022 р., близько 15 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем спільного мешкання АДРЕСА_1 , вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері гр. ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані по ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постановою суду від 21.10.2022 р. провадження у вказаних справах об`єднано на підставі ст.36 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що рік тому помер чоловік його матері, після чого вона перебуває у емоційно нестабільному стані, постійно плаче, безпідставно між ними виникають сварки, після чого мати викликає поліцію. 30.09.2022 р. та 18.10.2022 р. між ним та матір`ю знову виникли сварки, але нецензурною лайкою відносно своєї матері не виражався, фізичною розправою не погрожував.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Однак, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.)

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Диспозиція ст.173-2 КУпАП передбачає вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тобто наявність вказаної шкоди є обов`язковим елементом об`єктивної сторони даного правопорушення.

Разом з тим, у протоколах про адміністративні правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 не зазначено чи була завдана діями ОСОБА_1 шкода здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , і якщо так, то яка саме, а також в чому саме полягали образи потерпілої ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 , тобто об`єктивна сторона правопорушення в діях ОСОБА_1 , в цій частині, належним чином посадовою особою не конкретизована.

Крім того, ОСОБА_1 факт вчинення дій психологічного характеру стосовно своєї матері, зокрема виказування образ та погроз фізичною розправою, заперечує, а достатніх та допустимих доказів на спростування цих його тверджень, крім пояснень потерпілої, що є недостатнім, оскільки вона є заявником по справі, матеріали справи не містять.

Також, згідно ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені ч.1 цієї статі, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із вказаних порушень.

Однак, у описовій частині протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ №858385 від 03.10.2022р. посадовою особою ця кваліфікуюча ознака не зазначена, тобто об`єктивна сторона правопорушення, в цій частині, належним чином також не встановлена, доказів на підтвердження цих обставин матеріали справи не мітять.

До того ж, в протоколі серії ВАБ №858385 від 03.10.2022р. дата народження ОСОБА_1 , зазначена як « ІНФОРМАЦІЯ_3 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_4 », тобто суб`єкт правопорушення посадовою особою належним чином не встановлений.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено працівником поліції з порушеннями вищевказаних норм, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 при складанні протоколів належним чином не конкретизована, його винуватість у вчиненні вказаних правопорушень поза розумним сумнівом не доведена, тому, в межах складених протоколів, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, а відтак провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.2 ст.173-2 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова