Справа № 127/7946/22
Провадження № 33/801/382/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 11.03.1997 року Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , за ст. 472 МК України,-

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статте. 472 Митного Кодексу України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару, що становить 108 160 гривень 00 коп. на користь держави з конфіскацією товару, а саме: частини дерев`яних піддонів: настил розміром 1 200 * 1000 мм 1 шт., цвяхи 2,8 х 78 мм 54 шт., (комплект складається з 7 дошок довжиною 1 200 мм 3 дошки довжиною 1 000 мм, які збиті цвяхами не менше 2,5 х 60 мм) загальною кількістю 1 300 шт. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн судового збору та на користь Вінницької митниці Державної митної служби України витрати, пов`язані із зберіганням вилученого товару в розмірі 136 351 грн 98к.

Приймаючи таку постанову, суд зазначив, що доведеним є той факт, що ОСОБА_1 , будучи декларантом від Споживчого товариства «Господар», 21.12.2021 року подав митну декларацію типу ЕК 10 АА № UA401070/2021/001940, в якій в пункті 33 було зазначено код товару УКТ ЗЕД , опис якого міститься в п. 31 митної декларації: «піддон дерев`яний настил розміром 1 200*1 000 мм 1 шт, цвяхи 2,8 х 78 мм 54 шт, (комплект складається з: 7 дошок довжиною 1 200 мм 3 дошки довжиною 1 000 мм, які збиті цвяхами не менше 2,5 х 60 мм. Настилів 1 300 шт., цвяхів 49 500 шт., в бобинах. Всього 1 300 комплектів, на деревних піддонах».

Проте митницею було проведено перевірку товару та рішенням про визначення коду товару вказано, що насправді код товару є УКТ ЗЕД : «Інші вироби з дерева. Частини дерев`яних піддонів: настил розміром 1 200 * 1000 мм 1 шт., цвяхи 2,8 х 78 мм 54 шт., (комплект складається з 7 дошок довжиною 1 200 мм 3 дошки довжиною 1 000 мм, які збиті цвяхами не менше 2,5 х 60 мм), 1300 шт.»

Відтак суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

З такою постановою суду не погодився ОСОБА_1 та діючи через свого представника адвоката Юрченка Т. П., подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 , подаючи митну декларацію, зазначив найменування товару, його опис, кількість, вагу, вартість у відповідності до супровідних документів, наданих продавцем товару, тому немає підстав вважати, що ОСОБА_1 в митній декларації заявив неточні чи недостовірні відомості про товар. Такий товар неодноразово переправлявся через митницю і не було жодних зауважень, в тому числі і при огляді товару митницею (для прикладу огляд за митною декларацією № UA401070/2021/001836, яка відрізняється лише кількістю товару). При розгляді справи суд першої інстанції не переконався в тому, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел, що є обов`язковою складовою для відповідальності за адміністративне правопорушення. Сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД не є достатньою підставою для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, саме такий висновок викладено в постанові Верховного суду від 18.03.2021 року у справі № 760/14721/16-а.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, зі слів його представника адвоката Юрченка Т. П. , він перебуває у Збройних силах України. Адвокат Юрченко Т. П. підтримав викладене у апеляційній скарзі в повному обсязі, просив її задовольнити. Представник Вінницької митниці Державної митної служби України Вихристюк В. Д. заперечила проти доводів апеляційної скарги, акцентувала увагу на тому, що суд першої інстанції вірно оцінив обставини справи, ОСОБА_1 , подаючи митну декларацію, невірно зазначив назву товару та код УКТ ЗЕД, рішення митниці про визначення коду УКТ ЗЕД ним не було оскаржено, хоча він має таке право на підставі ч.6 ст. 69 МК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків:

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП, питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

За змістом статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (частина 2 статті 495 МК України, стаття 252 КУпАП).

Частиною 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

За правилами частини 7 статті 257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно ж до частини 8 статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Стаття 472 МК України, за якою складено протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні дій, спрямованих на незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність прямого умислу особи на недекларування товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари для митного контролю і митного оформлення, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Суть виявленого порушення митних правил, що вказана як підстава для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 472 МК України, полягає у неправильному зазначенні в поданій в митній декларації коду товару згідно УКТ ЗЕД.

З матеріалів справи слідує наступне.

Відповідно до Контракту № 18 від 22.11.2021 року(а.с. 12 - 15), та Додатком № 3 від 20.12.2021 р. (а.с.16), відправником товару виступає «ФОП ОСОБА_2 » ( АДРЕСА_2 . Україна, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), одержувачем: - "REAL CARBO" SRL ( АДРЕСА_3 ).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 4 Митного кодексу України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Частиною першою статті 265 Митного кодексу України визначено, що декларантами мають право виступати:

1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір;

2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

За правилами частини п`ятої статті 265 Митного кодексу України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Згідно з пунктом 63 частини першої статті 4 Митного кодексу України уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Статтею 416 Митного кодексу України визначено, що митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний брокер провадить митну брокерську діяльність у будь-якому митному органі України. За вчинення правопорушень, пов`язаних з провадженням митної брокерської діяльності, митний брокер несе відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 416 Митного кодексу України взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором.

Відповідно до Договору № 10 про надання послуг в галузі митної справи, митним брокером виступило споживче товариство «Господар» «ГОСПОДАР» (, м. МОГИЛІВ - ПОДІЛЬСЬКИЙ, вул. СТАВИСЬКА 40/45) (а.с. 17). Пунктом 2.1 цього договору передбачено, що замовник зобов`язаний пред`явити виконавцю всі достовірні документи та необхідну інформацію, які необхідні для виконання замовлених послуг.

Діючи від імені СТ «Господар» як митного брокера, ОСОБА_1 21.12.2021 року подав митну декларацію типу Електронна декларація 10 АА № UA 401070/2021/001940, в якій в пункті 31 зазначено: «піддон дерев`яний настил розміром 1 200*1 000 мм 1 шт, цвяхи 2,8 х 78 мм 54 шт, (комплект складається з: 7 дошок довжиною 1 200 мм 3 дошки довжиною 1 000 мм, які збиті цвяхами не менше 2,5 х 60 мм. Настилів 1 300 шт., цвяхів 49 500 шт., в бобинах. Всього 1 300 комплектів, на дер. піддонах», а в пункті 33 код товару: «44152020» (а.с.8).

До декларації було додано інвойс № 2 та міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) ( а.с.9).

В Інвойсі № 2 від 21.12.2021 року продавець ФОП ОСОБА_2 заначив найменування товару: «Поддоны в разобранном виде размер 1200 х 100 мм, с хвойных пород древесины. Комплект № 1. (состоит из настила 1 шт., гвозди 2,8 х 78 мм - 54 шт). Всего: настилов 1300 шт, гвозди 49 500 шт, в бобинах) (а.с.11)

В товарно-транспортній накладній (а.с. 10), відправником ФОП « ОСОБА_2 вказано найменування грузу « Поддон деревянный в разобранном виде 1300 шт. Мест: 52 дер/поддона, (графа 6-9), код (графа 10), вага 19400 (графа 11).

Отже, опис товару, його кількість, вага, код товару, зазначений відправником (продавцем ФОП ОСОБА_2 ), та код товару, вказаний в митній декларації ОСОБА_1 , є ідентичними.

Митницею 21.12.2021 року було проведено огляд товару та складно акт (а.с. 22), в якому зазанчено про невідповідність виявленого в транспортному засобі товару тому, що задекларований та зазначений в п. 31 митної декларації.

22.12.2021 року митницею прийнято Рішення про визначення коду товару та зроблено висновок, що товар має наступні коди за УКТ ЗЕД: код : «інші вироби з дерева. Частини дерев`яних піддонів: настил розміром 1200 * 1000мм 1 шт, цвяхи 2,87 х 78 мм 54 шт (комплект складається з: 7 дошок довжиною 1200 мм, 3 дошки довжиною 1000 мм, які збиті цвяхами не менше 2,5 х 60 м» та код : «цвяхи в бобинах. Цвяхи холодно штамповані з сталевого дроту з головками зі сталі (не з брухту). Не оцинковані, з плоскою головкою у бобинах (рулонах)» (а.с.24-25).

Відповідно до частин 1 - 6 статті 69 МК України, якою встановлений порядок класифікації товарів, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Отже, наведені положення МК України передбачають, що контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі чого митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

Стаття 472 МК України, за якою складено протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні дій, спрямованих на незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність прямого умислу особи на недекларування товарів.

Отже згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі незазначення декларантом відомостей про товар, а не коду УКТ ЗЕД , тобто неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Отже сам по собі факт неправильного зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад правопорушення згідно із статтею 472 МК України.

Подібна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №640/5082/17, від 22 травня 2020 року у справі №751/1477/17, від 10 грудня 2020 року у справі №569/16120/15-а, від 14 січня 2021 року у справі №640/5081/17, від 18 березня 2021 року у справі № 760/14721/16-а.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 , виступаючи від імені митного брокера, подаючи митну декларацію, вказав інформацію про товар, надану йому ФОП ОСОБА_2 (продавцем) та зазначив достовірні відомості про наявність товару, його найменування (назву), кількість , вагу, тощо, враховуючи те, що в справі відсутні обґрунтовані докази в підтвердження умислу ОСОБА_1 приховати товар, вказати недостовірні відомості, які б не дали змоги правильно встановити код УКТ ЗЕД, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а суд першої інстанції, розглядаючи справу по суті, не з`ясував дійсних обставин справи не дав оцінки доводам ОСОБА_1 та його представника, обмежився доводами, вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення, що призвело до ухвалення помилкового рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, то справа про порушення митних правил підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 528 МК України у разі, якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, конфісковані товари, транспортні засоби повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

Відтак, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 0619/401000/21 від 23 грудня 2021 року по статті 472 МКУ товар, слід повернути ОСОБА_1 без стягнення витрат по справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Юрченка Тараса Петровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 472 Митного Кодексу України відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0619/401000/21 від 23 грудня 2021 року повернути ОСОБА_1 без стягнення витрат по справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета