ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши адміністративну справу, що надійшла із Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2022 року, о 00 годині 40 хвилин в с.Леляки по вул..Садовій, Жмеринського району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21053» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 403 від 08.09.2022 результат, 1.20% проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України.

Інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Степановим В.О. за даним фактом було складено відповідний протокол серії ААД № 136411 від 08.09.2022.

Представник ОСОБА_1 адвокат Полігас В.М. в судовому засіданні просив закрити справу за наступних підстав. Так до матеріалів справи додано компакт диск, на якому відсутній будь-який відеофайл, диск є чистим, отже є неналежним доказом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Долучений до матеріалів адміністративної справи DVD-R диск вочевидь не містять відеофайлів які б підтверджували обставини справи та суть адміністративного правопорушення вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 .

З цих підстав відеодиск суд повинен визнавати неналежним і недопустимим доказом, оскільки ним не зафіксовано факт керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення адвоката Полгаса В.М. який представляє інтереси особи що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.09.2022 року серії ААД №136411 (а.с.1) за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення вказано керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, одним з основних елементів складу даного адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Як було встановлено під час судового розгляду та дослідженого відеодоказу, ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції в момент керування ним транспортним засобом. Працівники поліції підійшли до нього в той час, коли нерухомий транспортний засіб розташовувався на проїжджій частині дороги, та запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння. Дана подія відбувалася із вбачається із відеозапису 07.09.2022 року о 23.56 годині, одна у протоколі про адміністративне правопорушення вказано час 00.40 годині 08.09.2022, тобто зафіксовані відомості не відповідають фактичним обставинам описаним у матеріалах справи.

Крім того, зазначені свідки вказаної події, тобто фактично поняті як вбачається із відео не були присутні при виявлені зафіксованого працівниками поліції, тому як із видно із відео їх анкетні дані не оголошувалися та права і обов`язки відповідно до вимог КУпАП не оголошувалися, як і особі водію, що являється також прямив порушення законодавства.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до матеріалів відеозапис можливо з нагрудного відеореєстратора поліцейського не містить відомостей щодо зупинки поліцейськими ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом, стосовно роз`яснення поліцейським прав, передбачених ст.63 Конатитуції України та ст.268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративнох відповідальності.

Також обставина яку неможливо оминути, що підтверджує безпідставність звинувачення інспектором Кравчука П.Г. в керуванні транспортним засобом стані алкогольного сп`яніння, це факт не відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням з боку працівників поліції п. 1 розділу X Інструкції від 07.11.2015 - водії, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Інспектор Степанов В.О. який складав протокол про адміністративне правопорушення, не позбавляв можливості ОСОБА_1 керувати транспортним засобом, хоча повинен був це зробити (підстава вище), оскільки на його думку водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, що також свідчить про безпідставність складеного протоколу, тому що інспектор не відчував небезпеки для інших учасників дорожнього руху в тому, що ОСОБА_1 продовжить керувати транспортним засобом.

Тому в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 , працівниками поліції від керування автомобілем.

З наведених підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів суд визнає недопустимими доказами, оскільки вони здобуті не у відповідності до порядку, що передбачено вказаною інструкцією.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не дотримано у повній мірі порядок проведення такого огляду, про що свідчить відсутність при матеріалах адміністративної справи, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійснений з порушенням проведення його порядку, а тому в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 130, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.