КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/7591/22 Головуючий у 1-й інст. - Омельян І.М.
Апеляційне провадження №33/824/2811/2022 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Рубан С.М. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Азральян Світлани Миколаївни на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 069564, 13 червня 2022 року о 13 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 у м. Києві, по вул. Празька, перехрестя з вул. Хорохольською керував транспортним засобом «Mitsubishi Carisma», н/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, відсутність реакції зіниць на світло, підвищена жвавість рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на боді-камеру 473897. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити.

Посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав у відповідності до ст. 268 КУпАП, ні під час начебто зупинення транспортного засобу під його керуванням, ні під час візиту до лікаря - нарколога, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим було порушено право на захист, яке гарантоване Конституцією України.

Крім того, посилається на те, що відеозапис долучений до матеріалів справи є фрагментальною нарізкою файлів, з яких неможливо встановити ні факту керування водієм ОСОБА_1 автомобілем з ознаками сп`яніння, ні час керування, ні дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду, послідовності їх дій, складання документів - направлення, протоколу.

Посилається на те, що відмова ОСОБА_1 , який не зрозумів питання лікаря -нарколога була здійснена після двох годин з моменту виникнення підстав для проведення огляду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Азральян С.М. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - Азральян С.М., переглянувши в судовому засіданні відео, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суддею місцевого суду вимоги зазначених норм закону дотримані не були, що призвело до прийняття сумнівного, з точки зору його законності та обґрунтованості рішення.

Захисник ОСОБА_1 - Азральян С.М. в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснила, що ОСОБА_1 13 червня 2022 року о 13 год 00 хв. разом з товаришем на автомобілі Mitsubishi номерний знак НОМЕР_1 заїхав в гаражний кооператив розташований по вул. В. Сосюри, 68 у м. Києві для діагностики автомобіля. Коли автомобіль зупинився до ОСОБА_1 і його товариша підійшли працівники поліції, які заїхали на територію гаражного кооперативу та попросили пред'явити документи. Після отримання документів, запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння не пояснивши причин, але один працівник поліції сказав, що йому не подобаються очі ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 наркотичні преперати взагалі не вживає тому погодився пройти такий огляд, підстав відмовлятися у нього не було.

Пізніше працівники поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду , але в кабінет до лікаря - нарколога вони зайшли через дві години після ніби - то виявлення стану сп'яніння.

Також захисник ОСОБА_1 - Азральян С.М. пояснила апеляційному суду те, що ОСОБА_1 відмовися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у кабінеті лікаря - нарколога у зв`язку з тим, що не зрозумів питання.

Однак, коли ОСОБА_1 та працівники поліції вийшли на вулицю він повідомив поліцейським, що не зрозумів питання лікаря - нарколога та бажає повернутися назад і пройти огляд на стан сп'яніння. На що працівники поліції повідомили, що вже пізно та відмова зафіксована.

Апеляційним судом переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. Долучене до матеріалів справи відео також не містить підтверджень керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків, тобто з моменту зупинки транспортного засобу поліцейськими не велася, а здійснювалась епізодично, що фактично виключає належність та допустимість цього відеозапису як доказу його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій має містити поряд з даними про особу правопорушника і прізвища, адреси свідків, які підписують протокол.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, якщо такий огляд був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, то він згідно ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 був суб`єктом адміністративного правопорушення, то висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є помилковим.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 069564 від 13 червня 2022 року не додано належних та переконливих доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із встановлених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 належить закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Азральян Світлани Миколаївни- задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Рубан