02.05.2022 Єдиний унікальний номер 205/447/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 062867 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 04 січня 2022 року о 14.30 год., в м. Дніпро на вул. А Образцова, 151, керував автомобілем NISSAN ALMERA, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що вину не визнає, письмово пояснив, що 04.01.2022 року він не керував автомобілем NISSAN ALMERA, д/н НОМЕР_1 . Зазначив, що вказаним транспортним засобом користується також його син, який саме і користувався ним в цей день. Так, 04.01.2022 року він повертався на автобусі до дому та біля місця проживання свого сина вирішив здійснити зупинку та вийти. Вийшовши з автобуса та пройшовши декілька метрів, він побачив припаркований автомобіль, підійшовши, побачив, що він був відчинений. Зазначив, що вирішив почекати сина в автомобілі. В той час, до його автомобіля під`їхали два невідомих транспортних засобу, з яких вийшли невідомі люди та стали стукати по вікну, потім приїхали поліцейські. Також зазначив, що при складані протоколу поліцейські не взяли до уваги його пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову її від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідно не лише з`ясувати, чи відмовився водій від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а й встановити факт керування транспортним засобом особою.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 вказаних кваліфікуючих ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно, про доведеність вини останнього у його вчиненні.

Так, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобів.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , він 04 січня 2022 року о 14.30 год. не керував автомобілем.

Крім того, за письмовим клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що 04.01.2022 року саме він керував транспортним засобом NISSAN ALMERA, д/н НОМЕР_1 , припаркувавши його на узбіччі, пішов по справах. Повернувшись, він побачив свого батька та поліцейських. Пояснив, що при складанні протоколу він пояснював, що саме він керував автомобілем, проте його пояснення не були взяті до уваги.

Так, з досліджених доказів, які маються в матеріалах справи, зокрема, переглянутого в судовому засіданні відеозапису, факт керуванням автомобілем ОСОБА_1 безпосередньо співробітниками поліції виявлений не був, що також підтверджується рапортом поліцейського, жодних інших належних доказів з приводу керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначений в протоколі час та місці суду не надано, на судові виклики до суду свідок ОСОБА_3 , не з`явився, тому факт керування ОСОБА_1 автомобілем в даному випадку не можна вважати доведеним.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що факт керуванням автомобілем ОСОБА_1 не доведений в судовому засіданні, а тому відомості у вищезазначеному протоколі не можуть бути допущені як докази вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення.

А тому, беручи до уваги, що ОСОБА_1 заперечує той факт, що він керував транспортним засобом у час та місці, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення та з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували таку його позицію та підтверджували факт керування ним транспортним засобом, суддя приходить до висновку, що його винуватість в інкримінованому адміністративному правопорушенні наявними доказами не доведена, що свідчить про відсутність в його діях події і складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постановиАпеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О. Скрипник