ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянув матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , не працюючого, - за ч.2 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2022 року, близько 20 годині 50 хвилин в м.Жмеринка по вул..Птахіна, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом моторолером марки «Honda Dio» без державного номерного знаку а стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стані сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою пристрою «Драгер» тест 3566, результат 2.02% проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП капітаном поліції Клепас О.В. за даним фактом було складено відповідний адміністративний протокол серії ААД № 324052 від 17.07.2022.

Представник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С.М. в судовому засіданні просив закрити справу за наступних підстав. Так до матеріалів справи додано компакт диск, на якому міститься лише один відео файл, із якого вбачається відсутній будь-який неправомірних дій у громадянина ОСОБА_1 ..

Долучений до матеріалів адміністративної справи DVD-R диск вочевидь не містять відеофайлів які б підтверджували обставини справи та суть адміністративного правопорушення вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 .

З цих підстав відеодиск суд повинен визнавати неналежним і недопустимим доказом, оскільки ним не зафіксовано факт керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Пояснення свідків наявні в матеріалах справи наголошують на те що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений, однак підтверджуючого відеодоказу суду не надано, та як вбачається із файлу із записом спілкування працівників поліції із особою яку притягують до відповідальності, свідки та очевидці при фіксуванні правопорушення взагалі відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

І обставина яку неможливо оминути, що підтверджує безпідставність звинувачення інспектором Бабака В.П. в керуванні транспортним засобом стані алкогольного сп`яніння, це факт не відсторонення громадянина ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням з боку працівників поліції п. 1 розділу X Інструкції від 07.11.2015 - водії, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Інспектор Клепас О.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення, не позбавляв можливості ОСОБА_1 керувати транспортним засобом, хоча повинен був це зробити (підстава вище), оскільки на його думку водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, що також свідчить про безпідставність складеного протоколу, тому що інспектор не відчував небезпеки для інших учасників дорожнього руху в тому, що ОСОБА_1 продовжить керувати транспортним засобом.

Тому в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 , працівниками поліції від керування автомобілем.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, повністю підтримав позицію та обґрунтування адвоката, просив справу закрити з підстав висвітлених в судовому засіданні адвокатом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.07.2022 року серії ААД №324052 за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення вказано керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, одним з основних елементів складу даного адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Як було встановлено під час судового розгляду з файду із відео та пояснень особи правопорушника ОСОБА_1 , останній не був зупинений працівниками поліції в момент керування ним транспортним засобом. Працівники поліції підійшли до нього в той час, коли нерухомий транспортний засіб розташовувався обочині дороги, та запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до матеріалів відеозапис можливо з нагрудного відеореєстратора поліцейського не містить відомостей щодо зупинки поліцейськими ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом, стосовно роз`яснення поліцейським прав, передбачених ст.63 Конатитуції України та ст.268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративнох відповідальності.

Крім того, працівниками поліції допущені порушення і при складні самого протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки при описанні формулювання правопорушення, відсутня описання кваліфікації ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: «повторне протягом року вчинення будь-якого з правопорушень, передбачених частиною першою цієї статті» тобто ст.130 КУпАП, а також щодо самої особи водія ОСОБА_1 , який фактично водієм не являється, враховуючи як відсутність у нього посвідчення водія, котре із слів останнього він не отримував, так і враховуючи факт позбавлення його права керування транспортним засобом Жмеринським міськрайонним судом постановою суду від 05.04.2022 року.

З наведених підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів а також протокол про адміністративне правопорушення, який складений з рядом порушень процесуального характеру суд визнає недопустимими доказами, оскільки вони здобуті не у відповідності до порядку, що передбачено як вказаною інструкцією так і нормами КУпАП.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не дотримано у повній мірі порядок проведення такого огляду.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що огляд громадянина ОСОБА_1 як водія на стан алкогольного сп`яніння, здійснений з порушенням проведення його порядку, а тому в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 130, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.