Номер провадження: 33/813/1274/22
Номер справи місцевого суду: 522/6285/22
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі головуючого судді Кравця Ю.І,

за участю:

секретарки судового засідання - Гасанової Л.Я.к.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Канікаєва Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Канікаєва Ю.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2022 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28.04.2022 о 10.00 годині, в м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 7 керував мото КМЗ ДНЕПР 11 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER ARMF 0291. Результат 1,76 проміле. Від керування транспортним засобом відсторонений. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 28.04.2022 серїї ААД № 08315.

В своїй апеляційній скарзі адвокат Канікаєв Ю.О.зазначає, що не погоджуються із оскарженою постановою суду та вважає її такою, що постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на наступне:

- матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин, керування ним транспортного засобу до моменту його виявлення поліцейським за адресою, зазначеною в протоколі;

- працівниками поліції не долучено до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, не залучено свідків під час складання акту огляду;

- ОСОБА_1 був не згодний з результатом проведення огляду приладом DRAGER, про що було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, однак, в порушення норм чинного законодавства працівниками поліції не було забезпечено проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в медичному закладі та не оформлено направлення на медичний огляд;

- суд першої інстанції самостійно витребував відеозапис події з управління патрульної поліції, у зв`язку з чим він підлягає визнанню недопустимим доказом та не може бути покладений в основу доказів вини ОСОБА_1 ;

- судом першої інстанції не викликано в судове засідання прокурора для підтримки обвинувачення в суді;

- огляд проведено несправним приладом ALCOTEST DRAGER;

Посилаючись на вищенаведені обставини, адвокат Канікаєв Ю.О. просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду, захисник Костюка Р.О. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протокол серії ААД №083151 від 28.04.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- результат тестування на алкоголь на алкотестері «Драгер», яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та виявлено 1,76 проміле;

- відеозапис події з нагрудних камер поліцейських.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п.п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доводи адвоката Канікаєва Ю.О. про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №083151 від 07.08.2021 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28.04.2022 о 10.00 годині, в м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 7 керував мото КМЗ ДНЕПР 11 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER ARMF 0291. Результат 1,76 проміле, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України (а.с.2).

З актів огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів випливає, що ОСОБА_1 погодився з результатами тестування, оскільки підписав роздруківку на тестування без зауважень (а.с. 4).

Відповідно до приписів п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог частин 2, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, апеляційний суд вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не долучено до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, не залучено свідків під час складання акту огляду, оскільки під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП застосований технічній засіб відеозапису, а також складені два акти огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4-5).

Також, судом 1-ої інстанції було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.04.2022 серії ААД № 083151 міститься інформація про фіксування вчиненого ОСОБА_1 правопорушення за ст. 130 КУпАП за допомогою технічних засобів відеозапису БК 473737, 474457.

Однак, працівниками поліції в порушення ст. 256 КУпАП до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено відеозаписів даної події.

Натомість, апеляційний суд вважає правильним висновок суду про необхідність витребування в Управлінні патрульноїполіції в Одеській області копії запису із нагрудної камери-відео реєстратора (технічного приладу або технічного засобу, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису) поліцейського В1Р7Б2 полку УПП в Одеській області ДПП ст. лейтенанта Крецу П.І. та інспектора взводу № 2 роти № 7, батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП, лейтенанта поліції Чернієнка М.С. від 28.04.2022, що стосується факту зупинки та оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 083151 від 28.04.2022 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий запис має доказове значення у справі, був вказаний працівниками поліції в протоколі у якості доказу, однак не долучений до матеріалів справи.

Натомість, апеляційний суд вважає необґрунтованим довід апеляційної скарги про те, що оскільки суд першої інстанції самостійно витребував відеозапис події з управління патрульної поліції, тому він підлягає визнанню недопустимим доказом та не може бути покладений в основу доказів вини ОСОБА_1 .

Так, вказаний відеозапис був витребуваний на підставі відповідної ухвали суду від 27.06.2022 року, вказане питання ставилось на розгляд в судовому засіданні за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Пижика В.В., у зв`язку з чим повністю дотримано його право на захист та дотриманий порядок витребування доказів

Окрім того, апеляційний суд вважає, що в теперішній час законодавчо не врегульована обов`язкова участь прокурора при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим саме суд, з метою встановлення всіх дійсних обставин справи, з метою повного та всебічного розгляду, має право на витребування доказів.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Канікаєв Ю.О. не заявляв клопотання про повторне дослідження відеозапису з нагрудних камер поліцейських, посилаючись на те, що вказаний доказ є неналежним. Окрім того, від сторони захисту жодних клопотань про забезпечення участі прокурора, до апеляційного суду не надходило.

Натомість, аналізуючи висновки суду 1-ої інстанції щодо дослідження вказаного відеозапису, апеляційний суд зауважує наступне. Так, в судовому засіданні суду 1-ої інстанції було досліджено відеозаписи, що наявні в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно чеку приладу Drager Alcotest 7510 результат тесту 1,76 проміле.

При цьому, суд 1-ої інстанції врахував, що ОСОБА_1 у протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначив «не згоден», проте це не свідчить про те, що він не був згоден із результатом проведеного огляду, оскільки у роздруківці із приладу Drager Alcotest 7510 ОСОБА_1 не зазначив про незгоду з результатами огляду.

Водночас з відеозапису судом встановлено, що після оголошення ОСОБА_1 результатів огляду та повідомлення його про те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ним було сказано наступне (мовою оригіналу): «5:36 «А решить без этого всего?»; 6:51 «Я предложил, вы не захотели, все ребята оформляйте»; 07:04 «Я не отрицаю: порушив-получив»».

Таким чином, фактично ОСОБА_1 визнав наявність перебування ним в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є безпідставними з огляду на таке.

Так, довід захисника про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом до моменту його виявлення поліцейським за адресою, зазначеною в протоколі.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 року, ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Судом 1-ої інстанції також була надана оцінка вказаним доводам представника ОСОБА_1 про відсутність доказів керування ним транспортним засобом під час його зупинки співробітниками поліції, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 сидів за кермом мотоцикла мото КМЗ ДНЕПР 11 разом з двома його неповнолітніми дітьми та не заперечував керування ним зазначеним транспортним засобом.

Будь-яких належних та допустимих доказів на заперечення цього факту, в подальшому ОСОБА_1 та його захисником, апеляційному суду не надано.

Таким чином, ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом під час його зупинки працівниками поліції.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд проведено несправним приладом ALCOTEST DRAGER, апеляційним судом вони ретельно перевірені, та суд вважає їх необґрунтованими.

Так, суд 1-ої інстанції перевіряв вказані доводи сторони захисту та зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад Drager Alcotest 7510 можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» інтервал технічного обслуговування приладів вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить один рік.

Як вбачається із чеку приладу Drager Alcotest 7510 останнє калібрування газоаналізатора DragerAlcotest 7510 було проведено 05.08.2021, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 28.04.2022, тобто в межах одного року.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager SafetyAG & Co. KGaA(Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор DragerAlcotest3000, Газоаналізатор DragerAlcotest5510, Газоаналізатор DragerAlcotest7510 з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, Газоаналізатор Drager Alcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор DragerAlcotest interloc XT.

При цьому, захисником не наведено жодних доводів щодо неможливості застосування приладу DragerAlcotest, або заборони використання його на території України. Суд також бере до уваги, що зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Drager», у тому числі стосовно несправності вказаного пристрою, у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював. Окрім того, огляд на стан сп`яніння проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager», за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься.

Крім того, у чек-тесті зафіксовано, що ОСОБА_1 ознайомився з результатом тесту і поставив свій підпис на чеку.

Незгода ОСОБА_1 в подальшому із результатами огляду, про що ним зазначено в протоколі (а.с. 1) не ставить під сумнів правильність показників приладу «Drager», а у разі його подальшого направлення на огляд в медичному закладі не надало би обєктивних результатів, оскільки працівники поліції пропонували йому пройти огляд за допомогою приладу «Drager» та проводили такий огляд на протязі майже двох годин, що свідчить про навмисне затягування ОСОБА_1 процедури його проведення.

Отже, сукупність досліджених доказів схиляє апеляційний суд до висновку про обґрунтованість позиції суду першої інстанції перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, всі доводи, наведені адвокатом Канікаєвим Ю.О. в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення по справі не містять.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП та суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 38, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката Канікаєва Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець