П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2022 Справа №607/22322/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює в ТСШ №17 в місті Тернополі, проживає по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за частиною п`ятою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2021 року серії ААБ №306757 ОСОБА_1 26.11.2021 року о 09:00 в місті Тернополі по вул. Опільського - Крушельницької керуючи транспортним засобом наближаючись до регульованого пішохідного переходу на якому знаходилися пішоходи не зупинився та не надав дорогу пішоходу змусивши його змінити напрямок руху щодо забезпечення особистої безпеки, чим порушив вимоги п.18.2, 16.2 Правил дорожнього руху та за що передбачена відповідальність за частиною п`ятою статті 122 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що він під`їхав до перехрестя, почав рух на зелений сигнал світлофора, побачив, що до пішохода підійшов хлопчик. Його догнав батько хлопчика та почав ображати, хамити. На момент проїзду ним перехрестя, хлопчик був на тротуарі не розпочав перехід дороги.

Захисник просить закрити провадження у справі. Звертає увагу суду, що фабула, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятої статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Крім того, звертає увагу суду на відсутність доказів. Просить врахувати судову практику про те, що водій зобов`язаний надати перевагу в русі пішоходам, які перебувають на пішохідному переході, а не на тротуарі біля пішохідного переходу.

Допитана як свідок ОСОБА_2 показала, що вона з чоловіком рухалася на передньому сидінні, коли вони проїжджали пішохідний перехід, бачили, що до нього наблизився хлопчик. На той момент, коли вони проїжджали пішохідний перехід, хлопчик ще не розпочав його переходити, та був на узбіччі. Пізніше їх догнав батько хлопчика, який почав їх ображати та хамити.

Допитаний як свідок ОСОБА_3 показав, що 26 листопада 2021 року він віз сина до школи на автомобілі, на вул. Опільського здійснив його висадку. Коли наблизився до регульованого перехрестя, то побачив, що його син побіг до пішохідного переходу, на світлофорі горіло зелене світло. Однак, автомобіль Шкода не надав перевагу в русі його сину, та проїхав пішохідний перехід. У зв`язку із цим його син змушений був зупинитися, щоби уникнути контакту з автомобілем, наголошує, що якби він не зупинився, то відбулося б зіткнення. Звертає увагу, що в цей час перед його сином час перехід проходила група дітей. Вважає, що водій автомобіля Шкода не дотримався вимог 1.6 ПДР. Крім того, коли він переслідував водія автомобіля Шкода, той ще вчинив кілька порушень Правил дорожнього руху.

Розглянувши справу, суд доходить такого висновку.

Частиною п`ятою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення, передбачені частинами першою четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується те, що він керуючи транспортним засобом наближаючись до регульованого пішохідного переходу на якому знаходилися пішоходи не зупинився та не надав дорогу пішоходу змусивши його змінити напрямок руху щодо забезпечення особистої безпеки, тобто п.16.2 та 18.2 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Разом з тим, подія, яка інкримінується ОСОБА_1 мала місце на регульованому пішохідному переході, що видно із протоколу про адміністративне правопорушення та підтверджується показаннями свідків та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У відповідності до з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Відповідно до п."а" ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Із змісту статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції. Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи на захист.

Протокол про адміністративне правопорушення від 27 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 наданий на розгляд судді не відповідає вимогами закону.

Зокрема, склад адміністративного правопорушення, який в ньому викладено не відповідає фабулі адміністративного правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суть адміністративного правопорушення не відображена.

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2022 року справу направлено на дооформлення, разом з тим, особа, яка складала протокол не усунула недоліки, які зазначені в постанові.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суддя не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про недоведеність за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 245, 251 КУПАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк