Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/163/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Лук`янова О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, військовослужбовця Національної гвардії України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 15.04.2022 о 21 год. 51 хв. в м. Кропивницькому по вул.Братів Ельворті, буд.7, керував транспортним засобом марки «KIA CERATO» д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений поліцейськими в порядку ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» - у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху (керування транспортним засобом в темну пору доби без включеного світла). Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що вказували характерні ознаки, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці з використанням спеціального технічного засобу - приладу «DRAGER Alcotest» на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим поршив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнає, а постанову районного суду вважає такою, що винесена з порушенням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що, що 15.04.2022 о 21 год 00 хв. 00 сек. він був зупинений працівниками поліції, причини зупинки працівником поліції названо порушення правил ПДР, а саме рухався в темну пору доби без світла, після чого відразу почав вимагати пред`явити документи.

Крім того, після зупинки транспортним засобом під його керуваннм працівник поліції не представився, почав відразу вимагати документи, а через невеликий проміжок часу запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Окремо наголошує, що постанова за порушення п.п. «а» п. 19.1 ПДР відносно нього не складалась, тому така причини зупинки є надуманою, у зв`язку з чим працівник поліції не мав права зупиняти, вимагати надати документи для перевірки та як наслідок вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, судом першої інстанції не надано оцінки діям працівника поліції щодо правомірності його зупинки, хоча з тексту оскаржуваної постанови видно, що в нарадчій кімнаті оптичний диск з нагрудної камери працівника поліції суддею переглядався.

У зв`язку з чим, протокол серії ААБ №296727 у відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України, просить визнати недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням чинного законодавства України.

Також, є безпідставними посилання суду першої інстанції, як доказ його вини на «відеозаписи, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск з позначкою «А. ОСОБА_1 » за таких обставин.

В ході перегляді відеозапису, який міститься в матеріалах справи ним було встановлено, що відеозапис з боді камери працівника поліції з 22 год. 17 хв. 34 сек., преривається, а потім відразу відновлюється з часу 23 год. 14. хв. 05 сек. Підстави для оголошення преривання відеозапису працівником поліції не називались, що на його думку є порушеннм п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, оскільки він є не безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

У зв`язку з чим, також просить суд апеляційної інстанції у відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України визнати недопустимим доказом відеозапис з назвою «export-4bblb», який міститься на цифровому носії інформації DVD-R диск з позначкою «А. ОСОБА_1 ».

Крім цього, в порушення вимог ч. 2 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, оскільки даних про те, що особа, яка пропонувала йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння має спеціальне звання, і як наслідок повноваження на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Більше того, на наданому до матеріалів справи оптичному диску, на якому міститься відеофайл з назвою «export-4bblb», пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння йому пропонують декілька працівників поліції, але жоден з них не представився та не вказав своє звання, що в свою чергу ставить під сумнів повноважність цих працівників поліції проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки з переглянутого оптичного диску, на якому міститься відеозапис з назвою «export-4bblb», неможливо встановити, хто саме з працівників поліції пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та наявності у цих працівників спеціального звання, вважає, що це суперечить вказаній вище Інструкції, і як наслідок незаконність таких дій працівників поліції та неповноту з`ясування судом першої інстанції усіх фактичних обставин у справі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, зваживши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, відповідно до вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону суддею районного суду дотримані.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП (чинна на час скоєння адміністративного правопорушення) передбачає, що адміністративна відповідальність настає в разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Як вбачається з матеріалів справи суддею районного суду, всебічно розглянута справа, об`єктивно оцінені зібрані докази, з`ясувано фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і їм надана правильна юридична оцінка.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №296727 від 15.04.2022, з якого убачається, що 15.04.2022 о 21 год. 51 хв. в м. Кропивницькому по вул.Братів Ельворті, буд.7 мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.п. 1);

- відеозаписом, наявному у матеріалах справи, який міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, яким об`єктивно підтверджується керування 15.04.2022 о 21 год. 51 хв. водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки «KIA CERATO» д.н.з. НОМЕР_2 , його зупинка працівниками поліції, його відмова на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER Alcotest» та в закладі охорони здоров`я. (а.п. 5);

- поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції, де останній зазначив та підтвердив, що керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, та на законну вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є правильним.

Ніяких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого районним судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Що стосується апеляційних доводів скаржника з приводу того, що працівники поліції безпідставно зупинили його автомобіль, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису убачається, що одразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівник поліції повідомив останнього про порушення ним ПДР України, а саме те, що він керує транспортним засобом в темну пору доби без увімкненого світла, про що ОСОБА_1 не заперечував.

Доводи ОСОБА_1 про те, що постанова за порушення п. 19.1«а» ПДР відносно нього не складалась, тому така причини зупинки є надуманною, є безпідставним, оскільки не притягнення його за порушення інших вимог ПДР України не спростовую висновок районного суду про порушення ним вимог п. 2.5 цих Правил. Доводи скарги в частині переривання відеозапису також не спростовують встановленого факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу порушення під час розгляду районним судом норм матеріального права, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому суддею районного суду, дотримано вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 , стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко