Єдиний унікальний номер справи 333/9174/21
Номер провадження 3/333/475/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Стоматов Е.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 329623 від 08 грудня 2021 року, 08 грудня 2021 року об 22 год. 14 хв. у м. Запоріжжя, вул.. Північнокільцева, буд. 20, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем BMW 535, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 6245 від 08 грудня 2021 року. Від керування транспортного засобу відсторонений, шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР України. про повторність попереджений, чим порушив п. 2.9а ПДР України. Велась відеофіксація.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 , після роз`яснення йому головуючим прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, свою вину у вчинені вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 08 грудня 2021 року перебував у друзів в гостях. Вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 зателефонував своєму знайомому та попрохав його сісти за кермо, оскільки він вживав алкоголь. Коли вони перебували біля машини, до них підійшли співробітники патрульної поліції. Друг попросив ОСОБА_1 надати своє водійське посвідчення, оскільки він забув свої документи та переживав, що йому випишуть штраф.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, проаналізувавши надані у розпорядження співробітниками поліції докази, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, абзацами 3 та 4 даного пункту встановлено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора- водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем BMW 535, державний номерний знак НОМЕР_1 , а відеозапис починається з моменту, коли ОСОБА_1 знаходився біля транспортного засобу.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення « за відсутності розумних підстав для Сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумцій.

Також в даному випадку суд вважає за необхідне застосувати рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії», у яких суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зазначити з огляду на інкриміновані ОСОБА_1 фактичні обставини, адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом в стані, зокрема алкогольного сп`яніння.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.

Натомість, матеріали справи не мають жодних доказів того, що ОСОБА_1 08 грудня 2021 року о 22 годині 14 хвилині, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини не підтверджуються ні матеріалами справи, ні протоколом про адміністративне правопорушення, ні відеозаписом події.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом.

Судом був досліджений відеозапис з місця правопорушення, на якому не зафіксовано факту керування саме ОСОБА_1 транспортного засобу. Натомість, на відеозаписі зафіксовано лише факт складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини та адміністративні правопорушення на транспорті» містяться роз`яснення, що під керуванням слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов підтвердження, а враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі через Комунарський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов