Провадження № 3/537/1156/2022
Справа № 537/2523/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2022 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна, за участі секретаря Должаніци В.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Крюківським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області 06.08.2014 року, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ 432815, складеним 15.09.2022 року старшим інспектором сектору ювенальної поліції Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітаном поліції Сорокіним Р.І., ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності «За невиконання батьківських обов`язків, п.1,2 ст.150 Сімейного кодексу України, відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 14.09.20022 року о 16:00 не повернувся додому після навчання і місце знаходження його було невідоме, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

В судовому засіданні 13.10.2022 року ОСОБА_1 не визнала свою вину у правопорушенні, за яке притягається до адміністративної відповідальності. Пояснила, що виконує батьківські обов`язки по відношенню до дитини та не ухиляється від їх виконання, займається вихованням, навчанням та утриманням дитини. Вона офіційно не працює, але має тимчасові підробітки. 14 вересня 2022 року вона працювала у сусідів на огороді. Повернушись додому, не застала сина вдома, який повинен був прийти після навчання зі школи. Почали шукали сина з родичами самостійно, однак пошуки не принесли жодного результату, телефон сина не відповідав, зв`язок з ним був відсутній. Тоді вона звернулася за допомогою до працівників поліції. Через деякий час сина знайшли у двоюрідної бабусі у господарському приміщенні, сараї, за адресою АДРЕСА_3 . Він пояснив, що після навчання повернувся додому. Почала повітряна тривога, він злякався і пішов до двоюрідної бабусі. Однак вдома бабусі також нікого не було. Тому він сховався в сараї, де заснув. Коли працівники поліції почали пошуки дитини, то він вже прокинувся, і дитину було знайдено.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст. 279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Наведені вимоги законодавства не дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №432815, згідно з яким ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та іншого народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Фактично в протоколі про адміністративне правопорушення, за яким ОСОБА_1 притягається до відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дитини, працівник поліції обмежився наведеним у фабулі обвинуваченням лише посилання на ч.1 ст.184 КУпАП.

При цьому в порушення ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, наявність конкретних обставин, які б вказували на ухилення від виконання ОСОБА_1 обов`язків щодо належного виховання малолітнього сина.

Така невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, не дає можливості визначитися, які саме дії чи бездіяльність вчинено ОСОБА_1 та в чому полягає їх протиправність.

З огляду на викладене, суд вважає, що зміст протоколу не містить об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Хоча протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 , проте при викладенні складу адміністративного правопорушення у відповідній графі навіть не зазначено прізвище особи, яка вчинила дане правопорушення, тобто не названо суб`єкта правопорушення.

Згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Однак достатніх доказів, на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків матеріали справи не містять.

Подані в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП докази, а саме, протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, пояснення ОСОБА_1 , пояснення малолітнього ОСОБА_2 , не вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків.

Досліджені докази лише вказують на турботливе відношення матері до свого сина, не свідчать про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Звернення до правоохоронних органів із заявою про пошук дитини, яка зі школи вчасно не пришла додому, не може розцінюватися як ухилення батьків від виконання своїх обов`язків.

З аналізу характеристики на ОСОБА_2 , наданої Кременчуцьким спортивним ліцеєм імені І.М. Піддубного Полтавської обласної ради, вбачається, що ОСОБА_3 зарахований до навчального закладу з 01.09.2017 року. Дитина з неповної родини, батьки розлучені. Має середній рівень знань. Домашні завдання виконує під контролем матері. Має схильність до вивчення предметів природничо-математичного циклу. Відвідує спортивні секції. Не пропускає навчальних занять без поважних причин. ОСОБА_4 знає та виконує правила поведінки учня в школі. Спокійний, доброзичливий, врівноважений, неконфліктний, проте вміє постояти за себе. У спілкуванні з однолітками товариський, вміє вчасно запропонувати свою допомогу, підтримку. На зауваження реагує адекватно, дослухається до порад. Бере участь у суспільно-корисній роботі класу. Любить активне дозвілля. Має охайний вигляд, слідкує за зовнішнім виглядом, виконує всі санітарно-гігієнічні норми. Завжди по сезону одягнений, має необхідний перелік канцелярських приладів і зошитів. Мати ОСОБА_1 цікавиться успіхами сина в школі, підтримує зв`язок з класним керівником та вихователем.

Малолітня дитина ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що проживає з матір`ю, яка належним чином виконує обов`язки з його виховання, утримання, навчання. Між ними склалися доброзичливі стосунки. ОСОБА_2 повідомив, що 14.09.2022 року він повернувся зі школи, матері не було дома. Він почув сирену та злякався, побіг у сусідній будинок до двоюрідної бабусі. Оскільки бабусі теж не було дома, то він зайшов у дворі в сарай, де заснув. Прокинувся, коли почув голоси працівників поліції, які його гукали.

Відсутні докази вини ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків з інших незалежних джерел.

Вина особи у вчиненні правопорушення не може ґрунтуватися лише на документах, складених працівниками поліції.

З огляду на викладене суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити цей недолік протоколу.

Таким чином суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської Мурашова Наталя Валентинівна