Провадження № 33/801/914/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., розглянувши мате-ріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (за даними договору про надання правової допомоги: АДРЕСА_2 ), про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, за апе-ляційною скаргою захисниціа ОСОБА_1 адвокатки Черні-левської Руслани Віталіївни на постанову судді Вінницького міського суду Вінниць-кої області від 02 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2021 року серії ДПР18 № 356260, складеним у м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, 94 інс-пектором взводу № 2 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Шемчук І. М., 10 листопада 2021 року о 04.00 годині у м. Вінниці по вул. Немирівсь-ке шосе, 94 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C200», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки автомобіля, що зафіксовано нагрудною бодіка-мерою поліцейського АВ00147 та АВ00176, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопору-шення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адмі-ністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних міні-мумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керу-вання транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на ко-ристь держави 496,20 гривень судового збору.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції від 02 вересня 2022 року, захисниця ОСОБА_1 адвокатка Чернілевська Р. В. оскаржує її в апеля-ційному порядку, просить дану постанову скасувати, провадження у справі - закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопору-шення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Одночасно в апеляційній скарзі адвокатка просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки її копію захисниця отримала лише 27 вересня 2022 року, що підтверджується відміткою на заяві про видачу копії судового рішення. Крім того, захисниця зазначає, що 06 жовтня 2022 року нею подавалася апеляційна скарга на вказану судову постанову, але постановою Вінницького апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року апеляційна скарга була повернута скаржниці та отримана нею 29 жовтня 2022 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , пода-ної апеляційної скарги з додатками на постанову суду першої інстанції, суддя апеля-ційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопору-шення регулюється нормами статті 294 КУпАП. Відповідно до частини другої цієї статті постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адмі-ністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після за-кінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо во-на не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не з дня отримання її копії особою, яка має намір її оскаржити.

Відповідно до статті 289 КУпАП у разі пропуску строку оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути понов-лений органом ( посадовою особою ), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів цієї адміністративної справи убачається, що вона надійшла до суду першої інстанції 16 листопада 2021 року та призначалася до розгляду дев`ять разів, востаннє на 02 вересня 2022 року 12.00 годину. ОСОБА_1 , як особі, яка притягу-валася до адміністративної відповідальності, на кожне судове засідання надсилалася судова повістка за адресою, вказаною ним під час складання протоколу про адмі-ністративне правопорушення. Ця ж адреса м. Вінниця, вул. К. Маркса, 4/54 зазначена адвокатом в апеляційній скарзі на постанову суду від 02 вересня 2022 року. Однак ані ОСОБА_1 , ані його захисниця адвокатка Чернілевська Р. В. у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. У матеріалах справи наявні заяви адвоката Чернілевської Р. В. про відкладення розгляду справи, до того ж перша з них подана щодо відкладення розгляду справи, призначеного на 06 грудня 2021 року, яке було першим, що беззаперечно свідчить про обізнаність ОСОБА_1 , його захис-ниці щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. Разом із тим, згідно з відтиском штемпеля суду про реєстрацію вхідного документу апеляційна скарга Чернілевською Р. В. на постанову суду першої інстанції від 02 вересня 2022 року подана належно оформленою 01 листопада 2022 року, тобто безсумнівно поза межами встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження судової по-станови. Суд ураховує, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції за-хисницею уже подавалася, але постановою апеляційного суду від 12 жовтня 2022 ро-ку була повернута, оскільки не містила підпису скаржниці.

Порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, фактич-но єдиною підставою для поновлення такого строку адвокатка зазначає отримання нею копії оскаржуваної постанови лише 27 вересня 2022 року. Проте, ця обставина не впливає на поважність причини значного пропуску строку на апеляційне оскарження. Подання заяви суду про видачу копії постанови автоматично не продовжує процесу-альний строк на невизначений термін для можливого апеляційного оскарження поста-нови суду. Жодних інших підстав скаржницею не зазначено.

Таким чином, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсут-ності документальних доказів, які б свідчили про необхідність, обгрунтованість по-новлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, об`єктивні та належно умотивовані підстави для задоволення клопотання адвоката Чернілевської Р. В. про поновлення строку для апеляційного оскарження постанови суду відсутні.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод 1950 року, забезпечують законну мету і не порушують саму сут-ність цього права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для за-безпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, параграф 34 від 21 грудня 2010 року ). Можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони у розумінні певного інтервалу часу повинні вжи-вати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження ( див. mutatis mutandis, рішення у справах «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27, від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» ( ухвала ), заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року ).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності пра-восуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової про-цедури, у тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як правова визначеність ( рі-шення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року ).

Апеляційний суд наголошує, що відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження у цій конкретній справі не можна трактувати як обмеження у доступі до правосуддя, оскільки обставини, що спричинили порушення вказаного строку, не можна вважати об`єктивно непереборними та пов`язаними з дійсними істотними пе-решкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій щодо отримання тексту судового рішення, подання у встановлений Законом строк скарги на таке рішення у випадку незгоди з ним. У свою чергу поновлення вказаного строку у цій конкретно справі призведе до порушення принципу правової визначеності та права на справед-ливий суд.

Будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження поста-нови суду першої інстанції скаржниця узагалі не наводить. Апеляційний суд не знахо-дить причин, що були б об`єктивно непереборними, тобто таких, що не залежали від волевиявлення скаржниці, або дійсно були б пов`язані з істотними обставинами, пере-шкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду апеляцій-ної інстанції у визначений законом строк.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов об`єктивного та перекон-ливого висновку про необхідність відмовити захисниці Чернілевській Р. В. у понов-ленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року. Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисниці ОСОБА_1 адвокатки Чернілевської Руслани Віталіївни про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Він-ницької області від 02 вересня 2022 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП - відмовити.

Апеляційну скаргу захисниці Чернілевської Руслани Віталіївни на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року повер-нути їй як особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко