ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1619/22

Провадження № 33/4820/594/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3
захисника Поліщука О.А.
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційні скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника адвоката Поліщука О.А. на постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року, якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. ГоришківкаТомашпільського району Вінницької області, проживаючого: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови суду, 22 серпня 2022 року о 21.16 год. в смт. Ярмолинці по вул. Петропавловська, 64, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», номер державної реєстрації НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння зафіксовано за допомогою спеціального технічного приладу «DragerAlcotester 6810» (тест №1311 від 22 серпня 2022 року, результат 1,05 проміле).

Відтак, ОСОБА_3 порушено вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПі на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїх скаргах ОСОБА_3 та його захисник Поліщук О.А. просять постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року скасувати та закрити адміністративне провадження щодо ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАПу зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 заперечує перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, з огляду на те, що цілодобово перебуває на службі у в/ч НОМЕР_2 на посаді водія бензовозу та алкогольних напоїв у той день не вживав, був зупинений представниками поліції з причин несправності приборів освітлення. Добровільно погодився пройти огляд, а після отримання позитивного результату огляду, просив поліцейських відвезти до мед закладу, але йому відмовили. Окрім того, на думку останнього, суд неправильно оцінив його пояснення, як такі, що свідчать про визнання вини та щире каяття.
Захисник Поліщук О.А. на обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що під час огляду та затримання ОСОБА_3 його права на захист були грубо порушені, він був незаконно доставлений і протриманий увідділенні поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області. Окрім того, поліцейськими був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, не дотримано умов експлуатації та технічного обслуговування газоаналізатора марки «DragerAlcotest 6810», матеріали справи не містять доказів відсторонення від керування автомобілем та передачу автомобіля для керування іншій особі.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник Поліщук О.А. підтримали доводи поданих апеляційних скарг, просили скасувати постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 зазначив, що їхав додому, його зупинили поліцейські, він не вживав алкоголю, пройшов огляд на місці, наполягав на проходженні огляду у медзакладі, натомість його відвезли до райвідділу для складання протоколу. В протоколі зазначив, що не правий та вибачається, оскільки переплутав та вважав, що дозволено керувати з 2 проміле, замість 0,2 проміле.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника адвоката Поліщука О.А., які просили задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його захисник оскаржуютьперебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 22 серпня 2022 року, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №302196 від 22 серпня 2022 року, зазначають про порушення поліцейськими порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд зауважує, що склад правопорушення має включати в себе об`єктивні та суб`єктивні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з таких ознак означає відсутність складу загалом.
Наведене вище дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушеннядля кваліфікації діяння за ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало у керуванні транспортнимзасобом особоюв стані сп`яніння необхідно встановитита довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зазначається, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. У разі, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідновимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими статями 283 і 284 КУпАП. Зокрема, у ній потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, в ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст постанови судді Ярмолинецького районного суду від 15вересня 2022 року про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, та справу суддею першої інстанції розглянуто відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 22 серпня 2022 року керував транспортним засобом усмтЯрмолинці Хмельницької областіу стані алкогольного сп`яніння, таким чином порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
1) відомостями протоколу серії ААД №302196 від 22 серпня 2022 року про адміністративне правопорушення, який складено уповноваженою особою, підписаний ОСОБА_3 з поясненнями, що він неправий та просить вибачення;
2) квитанцією (чеком) газоаналізатора марки «DragerAlcotest 6810» (тест №1311 від 22 серпня 2022 року), відповідно до якої за результатами тесту зафіксовано стан алкогольного сп`яніння 1,05 проміле;
3) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
4) відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом, факт продування газоаналізатора DragerAlcotest 6810, покази газоаналізатора, складання протоколу.
Огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України за № 1452/735.
Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Згідно з приписами ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 у поданій апеляційній скарзі наголошує на можливій несправності газоаналізатора марки «DragerAlcotest 6810» у зв`язку з порушенням умов його експлуатації та інтервалів технічного обслуговування, а саме: порушення шестимісячного інтервалу для перевірки калібровки зазначеного приладу. Відтак, на його думку, прилад міг показати результати зі значною похибкою.
Суд першої інстанції встановив, що відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 05 квітня 2022 р. №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», строки дії свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що закінчилися у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях, і таким чином продовжені. Окрім того, результати тестування значно перевищують допустиму норму, і з огляду на підписаний ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, то останній погодився з визначеним результатом.
Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеною вище позицією суду першої інстанції. Крім того, поліцейським було запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що він відмовився, таким чином погоджуючись з результатом огляду.
Доводи захисника щодо незаконності постанови суду з огляду на порушення норм матеріального та процесуального права суд вважає недоречними у зв`язку з наступним.
У матеріалах справи міститься підписана старшим слідчим поліції розписка про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про інформування особи про порядок застосування спеціального технічного засобу, також з відеозапису вбачається, що Бурячку роз`яснені права та порядок застосування спеціального технічного засобу, такожвідповідно до ст.259 КУпАП, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, тобто поліцейські діяли відповідно до своїх повноважень та вимог закону.
Підписання ОСОБА_3 розписки про інформування особи про порядок застосування спеціального технічного засобу після огляду, під час складання протоколу, як це вбачається з відеозапису, не свідчить про недійсність огляду, оскільки перед початком огляду на стан сп`яніння поліцейські роз`яснили порядок застосування драгера та провели огляд з дотриманням порядку застосування спеціального технічного засобу.
Також вважає неспроможними доводи ОСОБА_3 про незаконне затримання та психологічний тиск на нього з боку поліцейських, оскільки ці доводи нічим не підтверджено, крім того, він не скористався своїм правом та не оскаржував до суду відповідно до вимог статті 267 КУпАП дії поліцейських з приводу адміністративного затриманнята огляду на стан алкогольного сп`яніння, або у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи.

Щодо доводів захисника, що матеріали справине містятьдоказів відсторонення ОСОБА_3 від керуванняавтомобілем тапередачу автомобілядля керуванняіншій особі, то вониспростовуються наявними у матеріалах провадження Актом прийняття-передачі тимчасово затриманого транспортного засобу для зберігання від 22.08.2022 та Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.08.2022, що фактично підтверджують вилучення у правопорушника транспортного засобу та неможливість керування ним.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи, що ОСОБА_3 22.08.2022 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а також, що огляд проведено з порушенням вимог закону, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає внаслідок керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, відтак у діях ОСОБА_3 встановлений склад цього адміністративного правопорушення.
Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, у межах передбаченого ст.38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника адвоката Поліщука О.А. на постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року, якою ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи обох є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника адвоката Поліщука О.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя