Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/332/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі ОСОБА_1 , його представника адвоката Деркаченка Ю.О., розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 вересня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнено судовий збір в розмірі 496,20 грн. на користь держави

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 26.11.2021 о 03:23 год. в м. Кропивницький по вул. Б.Ельворті, керував транспортним засобом АС-АСG330202АХХ-1, д.н.х. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «КОНД КОР» відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, так як не був присутнім під час проголошення постанови копію якої отримав лише 03.10.2022 у поштовому відділенні.

Також просить скасувати постанову суду першої інстанції від 21.09.2022, а провадження у справі стосовно нього закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції порушили процедуру зупинки транспортного засобу, не склали направлення водія до закладу охорони здоров`я, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була неналежною, оскільки поліцейські не проінформували його про порядок такого огляду, від керування транспортним засобом він відсторонений не був. Враховуючи зазначене вважає, що працівниками поліції було порушено відповідну Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння. В свою чергу суд зазначеному належної оцінки не надав, вказаних в протоколі свідків не допитав. Посилаючись на зазначене, ряд вимог статей КУпАП та рішень ЄСПЛ просив задовольнити подану апеляційну скаргу.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його представник адвокат Деркаченко Ю.О. посилаючись на обставини зазначені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав, вказав, що дійсно керував транспортним засобом у зазначеному в протоколі місці та час, ознак наркотичного сп`яніння не мав. Відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки в автомобілі, що належить ТОВ «Авто-Альянс-Перевізник» на якому рухався по роботі не закривалися дверцята, а в ньому знаходилися хлібобулочні вироби, тому не міг покинути транспортний засіб.

Відповідно матеріалів справ вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №115843 від 26.11.2021 про обставини вчинення правопорушення в якому ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від експертизи, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 26.11.2021; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26.11.2021, згідно яких останні були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я; довідкою інспектора ВАП УПП в Кіровоградській області ДПП про наявність посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 15.07.2017 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 ; відеозаписами з відеореєстратора, встановленого в автомобілі екіпажу патрульної поліції та з камер «Bodycam», які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом, пропозицію останньому поліцейських щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та послідуючу відмову від проходження, а також наданими суду першої інстанції поясненнями інспектора УПП в Кіровоградській області ДПП Мироненко О.В. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин зазначених в протоколі.

Наведена сукупність доказів на переконання суду є достатньою для з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі, а також повністю спростовують доводи ОСОБА_1 про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, не допит судом першої інстанції свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на виклики до суду не з`явились, враховуючи введений в Україні військовий стан, а також інші наявні у справі докази винуватості ОСОБА_1 в тому числі і його відмова від проходження в медичному закладі огляду на стан наркотичного сп`яніння, самі по собі не можуть бути враховані апеляційним судом як достатні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Із вище наведених та досліджених судом доказів, вбачається, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, що також узгоджується і з вимогами ст. 266 КУпАП.

Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських та свідків у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В свою чергу переконливих доводів, які б безумовно спростовували надані разом з протоколом та відеозаписом події докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не було наведено.

Враховуючи зазначене апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже обставини, на які посилається ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі є лише способом захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Також апеляційний суд, враховуючи наявні в справі докази винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, не знаходить підстав для задоволення поданого клопотання про призначення судово психологічної експертизи з використанням поліграфа для встановлення факту вживання чи невживання наркотичних речовин ОСОБА_1 , так як адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_1 про скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими, а тому в їх задоволення слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар