Справа № 353/310/22
Провадження № 3/353/220/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Навої Республіки Узбекистан, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, гр. України, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

09.05.2022 року о 18 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї матері гр. ОСОБА_2 , повторно протягом року, домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Ствердив, що його мати забирала у нього горілку та намагалась її вилити, а він в свою чергу хотів відібрати її у неї. Тому у них виник конфлікт, але він матір не бив і грошей в неї не вимагав. Будь-яких доказів на спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надав. Також зазначив, що він підписав всі матеріали по справі, оскільки його змусили працівники поліції, однак дії працівників поліції не оскаржував.

За змістом ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не зважаючи на невизнання вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 838900 від 09.05.2022 року (а.с. 3), складеному уповноваженою на те особою старшим інспектором СРПП ВП №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області майором поліції Мельником М.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаному уповноваженою особою та особою, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , у якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 , повторно протягом року, домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 ; заяві ОСОБА_2 від 09.05.2022 року (а.с. 4), в якій відображено повідомлення ОСОБА_2 про те, що її син ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство; письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 09.05.2022 року (а.с. 5-7), у яких вони засвідчили факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення ОСОБА_1 відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнього насильства; постанові Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2022 року, яка набрала законної сили 04.02.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за якою складено протокол.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він 09.05.2022 року повторно протягом року вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Відповідно до вказаного протоколу, при його складанні ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис.

Таким чином, вважаю, що під час судового розгляду справи судом досліджено достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, які є належними, достатніми та допустимими і сумнівів не викликають.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не встановлено.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що його вина у вчиненому правопорушенні доведена повністю, а тому із врахуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, характеру вчиненого правопорушення, ступеня його вини та інших обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

На підставі ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та керуючись статтями 9, 33, 40-1, 245, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА