ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6698/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від командира 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с.Балівка Дніпровського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, солдата, стрільця 2-го стрілецького батальйону, проживаючого/зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.172-20 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Командиром 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 складений протокол про притягнення військовослужбовця, солдата, стрільця 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Північного ОТО ОСОБА_2 , призваного за призовом під час повної мобілізації на підставі указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КпАПУкраїни.

Згідно протоколу у справі про адміністративне правопорушення від 16.11.2022 року вбачається, що солдат, стрілець 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 15.11.2022 року о 20-40 год., перебуваючи на військовій службі під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду під час воєнного стану, знаходився на охоронюваному об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , з ознаками алькогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Ч. 1 ст. 172-20 КпАП України передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб (ч.3 ст. 172-20 КпАП України).

ОСОБА_2 під час розгляду даного матеріалу вину не визнав вцілому. Вказав, що алкогольні напої на час служби ніколи взагалі, ані 15.11.2022 року безпосередньо, не вживав, у стані алкогольного сп`яніння не перебував, відмовився від огляду на стан сп`яніння у зв`язку із тим, що за призначенням лікаря 15.11.2022 року вживав ліки, які містили спирт (барбовал), оскільки у період з 01.11.2022 року по 16.11.2022 року знаходився на лікуванні під наглядом лікаря невропатолога ДУ ТМО МВС України по м.Києву з приводу встановленого діагнозу «Вертеброгенна люмбагоішолгія цервікобрахіалгія, стійкий больовий синдром», про що надав довідку за № 1244 від 21.11.2022 року, й про його перебування на лікуванні та стан його здоров`я знали у військовій частині, проте при складанні протоколу про вчинення ним правопорушення зазначений факт не врахували. Вважає, що зазначена у протоколі обставина ознак вважати його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час служби, не відповідає дійсності, й несправедливим складання відносно нього вказаного протоколу, вважаючи себе добропорядним військовослужбовцем. Більше того, зазначив, що станом на час розгляду матеріалу також перебуває на стаціонарному лікуванні у госпіталі з приводу зазначаного у довідці лікарем - невропатологом діагнозу, як продовження лікування.

Суддя, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів (доказів), надавши правову оцінку наданим доказам, правовій кваліфікації правопорушення, визначеної уповноваженою особою на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, поясненням ОСОБА_2 у їх сукупності, вважає, що провадження у цій справі відносно солдата ОСОБА_2 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 17220 КпАП України, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України із таких підстав.

Зважаючи на склад правопорушення, визначений ч.2 ст. 17220 КпАП України, й події, які мали місце 15.11.2022 року о 20.40 год. за участі солдата ОСОБА_2 , який перебував на військовій службі під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду під час воєнного стану, знаходився на охоронюваному об`єкті за адресою: м.Київ, вул. Горлівська, 226/228, відсутність у протоколі зазначених уповноваженою особою на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушенняознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , які вказували б та/або надавали підстав посадовій особі, уповноваженій на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, вважати, що солдат ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суддя вважає, що такі ознаки у протолі про вчинення адміністративного правопорушення відсутні, які не можуть не враховуватися судом під час розгляду цієї справи, оскільки суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку суддя виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КпАП України є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, як вбачається із довідки лікаря, начальника відділення за № 1244 від 21.11.2022 року ДУ ТМО МВС України по м.Києву, ОСОБА_2 , 1974 р.н., знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога ДУ ТМО МВС України по м.Києву у період 01.11.2022р. по 11.11.2022р., а з 12.11.2022р. по 16.11.2022р. знаходився на лікуванні під наглядом лікаря невропатолога ДУ ТМО МВС України по м.Києву з приводу встановленого діагнозу «Вертеброгенна люмбагоішолгія цервікобрахіалгія, стійкий больовий синдром», відповідно ОСОБА_2 міг вживати ліки, які містили спирт, проте вказана обставина не врахована уповноваженою особою на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, при цьому ОСОБА_2 вказав такій посадовій особі про те, що вживав ліки, перебуваючи під наглядом лікаря за встановленого діагнозу зі стійким больовим синдром.

Кожна людина має право на отримання лікування та прийом ліків.

Право на лікування закріплено в Конституції України, відповідно, це конституційне право людини та громадянина.

Суддя відхиляє доводи уповноваженої на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення особи про зазначення таких ознак у рапорті від 15.11.2022 р., у якому зазначено таке. При перевірці особового складу було виявлено стрілця-радіотелефоніста 2 відділення 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти солдата ОСОБА_3 та стрілця 3 відділення 1 стрілецького взводу 6 стрілецької роти солдата ОСОБА_2 , а саме: почервоніння очей, хитка хода, заплутана мова та сильний запах алкоголю з ротової порожнини.

Суддя критично оцінює такий рапорт з огляду на його інформацію, адже не зрозуміло, до кого саме із виявлених осіб віднесені зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, та чи є вони ознаками, оскільки останні не вказані такими, й у протоколі про адміністративне правопорушення така інформація відсутня.

Також матеріали справи містять позитивну характеристику солдата ОСОБА_2 , 1974 р.н., який сумлінно виконує військові завдання, перебуває на військовій службі з 14.03.2022 року.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України)

Відповідно до частини 1 статті 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 280 КпАП України суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, у суддя при розгляді цієї справи з"ясував, що адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не було вчинено, й він не винний в його вчиненні за відсутності належних доказів про його вчинення, та відсутності інформації у протоколі у справі про адміністративне правопорушення про його вчинення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччин»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. А такі протоколи мають складати лише уповноважені на те органи (особи) (ст. 255 КпАП України).

Суть адміністративного правопорушення - є основною складовою правопорушення, за відсутності якого особа до адміністративної відповідальності притягнутою бути не може.

Особа, щодо якої складений протокол/постанова про адміністративне правопорушення, має знати в чому вона звинувачується.

Безпідставно особа не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Згідно з статтею 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 279, 280 КпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Практикою ЄСПЛ констатується, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в Демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

За таких підстав, зважаючи на відсутність доказів про те, що солдат ОСОБА_2 вчинив згідно протоколу про адміністративне правпорушення від 16.11.2022 року правопорушення за ч. 3 ст. 17220 КпАП України, оскільки фабула такого правопорушення, яка зазначена у протоколі, не мітить складу правопорушення за ч. 3 ст. 17220 КпАП України з підстав відсутності у протоколі зазначених уповноваженою особою на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушенняознак алкогольного сп`яніння, які вказували б та/або надавали підстав посадовій особі, уповноваженій на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, вважати, щоОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, в діях останнього відстутньої склад такого правопорушення.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 7, 251, 255, 256, 257, 279, 280, п.1 ч.1 ст. 247 та ч. 3 ст. 17220 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно солдата строкової служби ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 17220 КпАП України закрити з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Копію постанови невідкладно вручити (направити) для відома особі, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, та прокурору.

СУДДЯ: