ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 671/889/22

Провадження № 33/4820/577/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, 28.06.2022 о 20.50 год. в м. Волочиськ по вул. Довженка, 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT Sandero, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження наведеної постанови, скасувати судове рішення та закрити щодо нього провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В якості підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вказує, що оскаржувану постанову отримав лише 06 вересня 2022 року, а тому звернувся до суду 09 вересня 2022 року з пропуском строку. Просив також врахувати дію воєнного стану в Україні.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у присутності двох свідків, про що свідчить відеозапис, наявний в матеріалах справи

Відеозапис з місця події не підтверджує факту керування апелянтом транспортним засобом. Автомобіль був з виключеним двигуном та не рухався.

В порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, долучений до справи відеозапис не є безперервним. На оптичному диску міститься декілька відеофайлів, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини події. Один із записів знятий на невідомий пристрій, тобто не встановлено джерело походження, він не містить дати і часу фіксації. Вважає відеозаписи недопустимими доказами, оскільки вони не засвідчені електронним цифровим підписом.

Крім того, до матеріалів справи не додано носій, безпосередньо на який здійснювався запис та який є оригіналом електронного доказу, зокрема бодікамера.

Матеріали справи не містять відомостей про причини зупинки транспортного засобу працівниками поліції у відповідності до вимог законодавства. Протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних відомостей про додані до нього матеріали, які вказують на обставини правопорушення.

Позиції учасників судового провадження

В судове засідання 03.10.2022 року ОСОБА_1 та його захисник Фіщук В.М. не з`явилися, захисник надав клопотання про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 (а/с 39).

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Фіщук В.М. повторно не з`явилися в судове засідання 18.10.2022 року на 09.00, були вчасно повідомлені про місце, день та час розгляду апеляційної скарги (а/с 43, 44), ОСОБА_1 причини неявки не повідомив, заяв або клопотань від нього про перенесення судового розгляду на іншу дату до суду апеляційної інстанції не надходило.

Захисник Фіщук В.М. надіслав клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з участю у судовому засіданні Хмельницького окружного адміністративного суду, не надавши жодних підтверджень неможливості явки.

Згідно з ч.4, ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

Одночасно, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами , однак заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Враховуючи наведене, вважаю можливим провести апеляційний розгляд за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника Фіщука В.М., які були належно повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду та не з`явилися без поважних причин, вважаючи їх повторну неявку в судове засідання проявом зловживання процесуальними правами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дійсно, як вбачається зі справи про адміністративне правопорушення, відомостей про отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять. При цьому 25.08.2022 року суд оголосив резолютивну частину постанови, але не зазначив про час оголошення повного тексту постанови у резолютивній частині.

Крім того, загальновідомо, що на території Україні діє воєнний стан, який введений у зв`язку із воєнною агресією військ Російської Федерації проти України, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05.30 год. 24.02.2022 на території України терміном на 30 діб, надалі Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено на 90 діб до 23.08.2022, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 продовжено на 90 діб.

За таких обставин, причини, на які вказує ОСОБА_1 , за яких ним було пропущено строк на звернення з апеляційною скаргою є поважними, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує факт керування транспортним засобом 28 червня 2022 року, як це визначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №163868 від 28 червня 2022 року. Зазначає, що наявний у справі відеозапис не підтверджує факту його керування транспортним засобом.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 28.06.2022 о 20.50 год. в м. Волочиськ по вул. Довженка керував транспортним засобом RENAULT Sandero з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на місці зупинки або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №163868 від 28 червня 2022 року (а/с 1), відеозаписом, доданим працівниками поліції до протоколу (а/с 3).

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Графа «до протоколу додається» містить посилання на долучення до протоколу відеозапису, що спростовує доводи апелянта про не зазначення конкретних відомостей про долучені до протоколу матеріали.

З відеозапису «WhatsApp Video 2022-07-01 at 10.15.27» вбачається, як автомобіль RENAULT Sandero, номерний знак НОМЕР_1 рухається вздовж дороги, а позаду нього рухається автомобіль з екіпажем поліції. Після подання звукового сигналу працівниками поліції, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупиняється. Після цього, позаду зупиняється службовий автомобіль поліції та надалі працівники поліції підійшовши до зупиненого транспортного засобу фіксують факт перебування за кермом ОСОБА_1 .

З іншого відеозапису з нагрудного відеореєстратора 5120, доданого до протоколу вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, однакОСОБА_1 відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. При цьому ОСОБА_1 підтверджує, що все усвідомлює, у тому числі і наслідки відмови.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, згідно з вказаними вище нормами, вбачається, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або відмови від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, присутність двох свідків є обов`язковою лише в тому випадку, коли неможливо застосувати технічні засоби відеозапису.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, апеляційні доводи, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано за допомогою якого приладу було зроблено відеозапис з місця події, не є суттєвими і не мають наслідком визнання всіх долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів недопустимими.

Долучені відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 не зазначено, яким чином відсутність даних про технічні засоби відеофіксації в протоколі має істотне значення для розгляду справи, впливає на вирішення питання щодо допустимості вказаного доказу, наявність або відсутність інформації про те, яким технічним засобом було створено відеозапис, жодним чином не впливає на правову оцінку вищевказаного доказу щодо його допустимості та належності, оскільки достовірність обставин, які ним зафіксовано не викликає сумнівів.

Відсутність дати і часу фіксації на відеозаписі, здійсненому зі службового транспортного засобу, яким зафіксовано рух транспортного засобу ОСОБА_1 під його керуванням, не тягне за собою визнання його недопустимим доказом, оскільки інформація, що міститься на цьому відеозаписі не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджується з іншими зібраними доказами.

Також стаття 256 КУпАП не передбачає зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи, що ОСОБА_1 28.06.2022 року не керував транспортним засобом, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Згідно вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи останнього є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя