П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.11.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекистану, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

18.11.2021 року о 00 год. 05 хв. у м. Львів по вул. Кульпарківська, 141 ОСОБА_1, керуючи автомобілем Deawoo Nexia, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кузь М.В. вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечили. Суду пояснили, що інспектори поліції не з`ясували у громадянина ОСОБА_1 , чи розуміє він у достатній мірі українську мову і чи необхідно йому скористатися послугами перекладача. Зазначають, що громадянин ОСОБА_1 не керував автомобілем, а очікував друзів для здійснення евакуації автомобіля, працівники поліції, які оформляли адміністративні матеріали, не спостерігали факту керування ОСОБА_1 автомобілем. Окрім того, в протоколі невірно зазначено паспортні дані особи, яка притягується до відповідальності, а саме вказано « ОСОБА_1 », який є батьком і власником автомобіля. Відтак, просить суд закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена: протоколом серії ААБ № 198223 від 18.11.2021 року; відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, яким підтверджуються час та обставини вчинення правопорушення, зазначені у вищевказаному протоколі; актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, та в яких свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили факт відмови ОСОБА_1від проходження огляду на стан сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.11.2021 року, відповідно до яких вони 18.11.2021 року були присутні при тому, як працівники поліції пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, на що водій відмовився, - які в своїй сукупності вказують на те, що водій ОСОБА_1 18.11.2021 року у м. Львів по вул. Кульпарківська, 141 дійсно відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи вищевказані документи і пояснення, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1 ст. 130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Щодо тверджень сторони захисту про неправильність зазначення в протоколі серії ААБ № 198223 від 18.11.2021 року паспортних даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд зазначає, що такі спростовуються дослідженою в судовому засіданні копією паспорта № НОМЕР_2 та оглянутим оригіналом вказаного паспортного документа, відповідно до якого вказано повне ім`я особи « ОСОБА_1 ». Вказані відомості відповідають зазначеним в протоколі серії ААБ № 198223 від 18.11.2021 року, відповідно до якого до адміністративної відповідальності притягається власне «ОСОБА_1». При цьому, суд вважає викладене українською мовою найменування особи ОСОБА_1 скороченим та необов`язковим, яке є наслідком спроби транслітерації працівниками поліції імені особи, яка притягається до відповідальності, зі слів такої особи, адже, як вставнолено судом, ОСОБА_1 є громадянином Узбекистану і має паспортні документи вказаної держави, тому правильно особа ідентифікується за власним найменуванням, яке зазначено у паспорті особи. Як вбачається з матеріалів відеозапису, ОСОБА_1 намагався ввести працівників поліції в оману, спочатку зазначаючи, що його звуть ОСОБА_7 , тому в подальшому працівники поліції достовірно встановили його найменування саме з паспортних документів, що відповідно відобразили в протоколі. Жодних сумнівів в тому, що до відповідальності притягається власне ОСОБА_1, суд не має. Більш того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив того факту, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо нього та саме він зображений на відеозаписі події, зафіксованому працівниками поліції.

Щодо твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом суд зазначає, що відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_1 сам вказав, що саме він керував транспортним засобом. Так, останній зазначив, що він їхав і за кльцем в його машині щось трапилось із колесом, їхав він в с. Наварія (відеофайл 01331@161610, епізоди 00:00-00:20, 00:50-01:15). Також позиція сторони захисту щодо некерування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується доказами, наданими цією ж стороною. Так, в ході судового розгляду встановлено, що на ОСОБА_1 , окрім протоколу за ст.130 КУпАП, також було складено протокол про адміністратвине правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки на транспортному засобі, яким керував останній, було виявлено сліди ДТП. Відповідний протокол за ст.124 КУпАП було скеровано для розгляду до Пустомитівського районного суду м. Львова, де провадження у справі було закрито. Із наданої стороною захисту постанови Пустомитівського районного суду Львівскої області від 17.12.2021 року та звіту про розподіл справи №450/5129/21 вбачається, що вказана справа розглядалася за протоколом, складеним щодо ОСОБА_8 . В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_1 - його батько. Водночас згідно вищевказаної постанови Пустомитівського районного суду Львівської області суд встановив, що ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що 18.11.2021 року транспортним засобом Deawoo Nexia керував його син. Таким чином, у справі №450/5129/21 встановлено, що 18.11.2021 року саме ОСОБА_1 керував автомобілем. Крім цього, при перегляді відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що інших осіб на місці події ні в транспортному засобі ОСОБА_9 чи біля нього, окрім ОСОБА_1, не було.

Із вказаного відеозапису також вбачається, що останній підтвердив факт того, що проживає в Україні 17 років та вільно розуміє українську мову (відеофайл 01331@161610, епізод 01:25-01:35, відеофайл 01331@225910, епізод 00:58-01:05). Враховуючи наведене, зокрема те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, неодноразово пояснювала працівникам поліції, що проживає на території України 17 років і розуміє українську мову, підстав залучати перекладача у працівників поліції не було. Суд звертає увагу сторони захисту, що відповідно до п.12 р.ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 р., протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою. Таким чином, наявність в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, іноземного громадянства не є автоматичною підставою для залучення перекладача. Такий підлягає запрошенню лише у тому випадку, якщо особа не володіє українською мовою. У даному ж випадку працівники поліції безпосередньо з`ясовували у ОСОБА_1 питання володіння українською мовою та останній неодноразово підтвердив, що такою володіє. Тому застереження сторони захисту про порушення прав ОСОБА_1, а саме незабезпечення його перекладачем, є неспроможними та суперечать положенням чинного законодавства і встановленим фактичним обставинам справи. Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: особу порушника, характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.