Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/283/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., при секретарі Рябко А.Ю., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Шевченка М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2022 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем

ОКП «Дніпроенерговодоканал» , проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , поставлено за провину, порушення вимог п.2.5 ПДР України, яке виразилось у тому, що він 15 березня 2022 року о 22.30 год. керував автомобілем «Рено Меган» реєстраційний номер НОМЕР_1 в смт. Смоліне Новоукраїнського району Кіровоградської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння і, в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки та у медичному закладі.

При таких обставинах, постановою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 в умисному ухиленні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку повністю підтверджується наявними у справі письмовими доказами, показаннями свідка ОСОБА_2 , а також відеозаписом обставин події.

У апеляцій скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову судді районного суду, як незаконну та необгрунтовану, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події та у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що він транспортним засобом не керував і працівники поліції за порушення правил безпеки дорожнього руху його не зупиняли, вважає, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки протокол оформлений 15 березня 2022 року о 23.20 год., при тому що огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер» від проходження якого він відмовився проводився 16 березня 2022 року о 04.38 год., тобто через 5 год. після його зупинення.

З посиланням на презумпцію невинуватості, положення інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735, а також норми ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі стверджує про незаконність дій працівників поліції та безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шевченка М.Л., які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, як правило у присутності двох свідків або технічних засобів відеозапису, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій в розділі IX викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку, факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 055756 від 15.03.20202 року (а.с 2); долученими до протоколу поясненнями свідка ОСОБА_2 від 15.03.20202 року ( а.с. 3) протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.4); відеозаписом обставин події, на якому чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції у присутності свідків відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» та у медичному закладі (а.с. 5).

Більш того, на відео чітко зафіксовано як ОСОБА_1 на блокпосту, при спілкуванні проявляє явні ознаки алкогольного сп`яніння, демонстративно ігнорує законні вимоги працівників поліції, поводить себе неадекватно, на пропозицію працівника поліції від продуття алкотесту для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовляється, виправдовуючись тим, що його не зупиняли, що він просто стоїть біля автомобіля.

Апеляційний суд, під час перегляду справи, в повній мірі надав ОСОБА_1 , з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін, право та можливість надати пояснення, представити додаткові докази, спростувати доводи іншої сторони та довести переконливість своїх вимог.

Однак, ОСОБА_1 так і не зміг пояснити кому саме належить автомобіль «Рено Меган» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому він разом з іншими, незнайомими йому особами, зі слів ОСОБА_1 15.03.2002 року приблизно о 22.30 год. чергували у «територіальній обороні» а його версія про відсутність доказів його керування автомобілем, на думку апеляційного суду не переконлива і по суті спростовується детальними і як суд вважає правдивим показаннями свідка ОСОБА_2 , а також відеозаписом обставин пригоди, які міститься у матеріалах справи.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов однозначного висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, явно не відповідають об`єктивним даним, які зафіксовані на відео, спростовуються наявними у справі письмовими доказами, яким районний суд дав належну та об`єктивну оцінку, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 в умисному ухиленні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, повністю підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Крім того вважає, що необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у апеляційній скарзі констатується формально.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутність у матеріалах справи достовірних доказів та необґрунтованість судового рішення, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а тому законні підстави для скасування постанови судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 відсутні.

Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення районного суду, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов