ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/949/22 Справа № 206/5833/21 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О.П. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та провадження у справі закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та провадження у справі щодо нього, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 19.08.2021 о 10 год. 55 хв. в м. Дніпро, вул. 20-років Перемоги, 61-а, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "AUDI A6", державний номер НОМЕР_1 , та повертаючи ліворуч не надав дороги та допустив зіткнення з транспортним засобом "ГАЗ 2705", державний номер НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , котрий рухався в зустрічному напрямку, чим завдав транспортним засобам механічні пошкодження з матеріальними збитками та порушив вимоги ст. 124 КУпАП.

19.08.2021 о 10 год. 55 хв. в м. Дніпро, вул. 20-років Перемоги, 61-а, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом AUDI A6, державний номер НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, при цьому, свої дії спрямував на приховання обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими розшукових заходів щодо цього учасника, місце пригоди залишив, органів поліції не повідомив, чим порушив вимоги ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження у справі щодо нього закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в його діях складу правопорушень.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального закону. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджено належним чином докази наявні у справі, які жодним чином не підтверджують тих обставин, що саме він перебував за кермом автомобіля "AUDI A6" в момент ДТП. Разом з цим, ОСОБА_1 вказує, що свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були допитані під час судового засідання у суді першої інстанції, не змогли підтвердити або спростувати факт того, хто саме на момент ДТП був за кермом автомобіля "AUDI A6", а суд, приймаючи рішення у цій справі, не надав належної оцінки їх поясненням, які його вину у вчиненому не доводять.До цього ж, апелянт зазначає, що місцевий суд належним чином не встановив, кому саме належить мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_3 , знаходження якого було виявлено неподалік від місця ДТП та не взяв до уваги його пояснення про те, що в цей час цим номером він не користувався, а тому його причетність до вчинених правопорушень, є доведеною. З огляду на викладені обставини, на переконання апелянта, постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги та не погоджуючись з її вимогами, представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат Садиленко О.Л., подав заперечення, в яких зазначає, що рішення суду, є справедливим, обґрунтованим та прийнятим у відповідності до вимог закону, тому просить залишити його без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Дорошкевич О.Л., яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката Садиленка О.Л., свідка ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цих правопорушень, підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення ААБ № 051133 від 08.12.2021 та ААБ №051132 від 08.12.2021; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фото-таблицею до неї; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили обставини, викладені у протоколах, складених щодо ОСОБА_1 ; відеозаписом з боді-камери працівника поліції, яким зафіксовані фактичні обставини справи.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість й достовірність наведених доказів та викладених обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає та стороною захисту таких надано не було.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи щодо керування ним транспортним засобом, за обставин, викладених у протоколах та як наслідок наявності в його діях складу зазначених правопорушень, то вони повністю спростовуються вищенаведеними доказами.

Так, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана стаття є бланкетною нормою та відсилає до Правил дорожнього руху України, тому суд першої інстанції під час розгляду справи повинен встановити чи порушив положення ПДР України водій, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Як видно з протоколів про адміністративні правопорушення, інспектором патрульної поліції закидається ОСОБА_1 , порушення п.п. 10.4 та 2.10 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Пунктом 2.10 цих Правил, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Також, ст. 122-4, передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З аналізу вищенаведених норм закону слідує, що суб"єктом вказаних правопорушень, що закидаються ОСОБА_1 , є водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення протиправних дій, які ставляться їй у провину, та за які передбачено покарання у виді накладання адміністративного стягнення.

Так, допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 , пояснив, що він керував транспортним засобом "ГАЗ 2705", д.н.з. НОМЕР_2 , за викладених у протоколі обставин, та після зіткнення, вийшовши з автомобіля, побачив як 2 чоловіка біжать з місця ДТП у сторону АЗС, яка знаходилася поблизу місця події, один з яких був молодий та схожий на ОСОБА_1 , після чого сіли в інший автомобіль "Ауді А7" та з місця пригоди поїхали. Через деяких проміжок часу на місце події приїхав власник автомобіля "Ауді А6" ОСОБА_6 , який повідомив, що саме він перебував за кермом вказаного автомобіля, в момент вчинення ДТП, та після чого приїхав ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та незначними тілесними ушкодженнями, отриманих на вигляд, в тому числі від подушки безпеки саме автомобіля "Ауді", яка спрацювала внаслідок зіткнення автомобілів та намагався домовитися з потерпілими про відшкодування завданої їм шкоди.

Ці пояснення свідка, не суперечать та узгоджуються з поясненнями інших свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , допитаних у суді першої інстанції, які вказали на молодого чоловіка, як на водія, що виходив з автомобіля "Ауді А6" після вчиненого ДТП та наявності у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, які стороною захисту, з огляду на доводи скарги, спростовані не були.

Разом з цим, з диску з відеозаписом подій, долученого до справи, слідує, що на місці ДТП, під час оформлення справи про адміністративне правопорушення, з`явився ОСОБА_1 , у якого були синці та на передпліччі відбиток, схожий на емблему "Ауді А6" у вигляді 4 кілець, про обставини отримання яких апелянтом та його захисником пояснень надано не було.

Окрім того, з відповіді ПрАТ «Київстар», наданій на виконання судового рішення, видно, що мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_3 , належить ОСОБА_1 , й знаходився в зоні дії базової станції, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 26, тобто неподалік від місця ДТП, що спростовує твердження захисника про те, що ОСОБА_1 в цей час знаходився у іншому районі міста.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд вважає, що скарга сторони захисту не містить жодного обґрунтованого доводу, який би давав апеляційному суду об`єктивні підстави ставити під сумнів висновок суду першої інстанції про керуванням саме ОСОБА_1 автомобілем "Ауді A6", д.н.з. НОМЕР_1 та доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушенні, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП і наявність в його діях складу цих правопорушеннь.

Що стосується доводів скарги апелянта про відсутність доказів на підтвердження належності йому мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 , то вони не заслуговують на увагу, оскільки за цим номером ОСОБА_1 викликалася та з"являвся до суду першої інстанції у судове засідання, в тому числі стороною захисту подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, після отримання смс-повідомлення, направленого за вказаним номером.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Разом з цим, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про закриття провадження у справі, застосувавши положення п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки правопорушення були вчинені ОСОБА_1 08.12.2021, тоді як постанова про визнання його винуватим за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП винесена судом 20.07.2022, тобто поза межами строку накладання адміністративного стягнення, визначеного ст. 38 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко