ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/936/22 Справа № 204/3213/22 Суддя у 1-й інстанції - Безрук Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Мелешкова І.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Слов`янськ Донецької області, з вищою освітою, інваліда ІІІ групи, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 08:45 годині 21 травня 2022 року за адресою: м. Дніпро, Чечелівський район, вул.Шмідта, 4а, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом OpelCombo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність його вини, остільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями. Наявний в матеріалах справи відеозапис повинен бути долученим до протоколу, однак в протоколі зазначено, що долучено лише рапорт поліцейського.

На його думку, районним судом не було прийнято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення необхідно складати в присутності свідків, які б могли підтвердити ознаки сп`яніння водія, та відмову водія від проходження огляду. Зазначає, що йому не було роз`яснено його право, що у разі незгоди водія з проходженням огляду на місці за допомогою технічних засобів, він зможе пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з бодікамер поліцейських не можна визнати належним доказом винуватості, остільки він є переривистим, є сумніви в його дійсності, остільки на ньому не зафіксовані всі обставини події, та не має підтвердження, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та його було зупинено за порушення ним правил дорожнього руху.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Адвокат Мелешко І.В. та Кононенко Ю.О. в апеляційному суді просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону, а висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є помилковим з огляду на наступне.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 0964 587 від 21.05.2022, рапорт працівника поліції, диск з відеозаписом з нагрудного реєстратора працівника поліції № 472208.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не можуть беззаперечно свідчити про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на вищевказані положення Закону, суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути особа, яка керує транспортним засобом та має посвідчення водія.

В той же час, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 21.05.2022 року о 08:45 годині керував автомобілем OpelCombo по вул.Шмідта, 4а в м. Дніпро, тобто був водієм зазначеного транспортного засобу в розумінні положень ПДР України.

Як вказав сам ОСОБА_1 під час судового засідання суду першої та апеляційної інстанції, у вказаний день він дійсно перебував у вищезазначеному автомобілі та чекав на свого сина, оскільки вживав алкоголь та будь-яких дій, спрямованих на керування транспортним засобом він не здійснював.

Наявні в матеріалах письмові докази у своїй сукупності підтверджують виключно ту обставину, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, проте не містять будь-якої інформації за яких обставин працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням останнього та чи дійсно вказаний транспортний засіб перебував у русі, що виключає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, слушними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в тій частині, що з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не вбачається фіксації руху транспортного засобу під його керуванням, що його було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Також апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 і в тій частині, що працівники поліції не виконали вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП та не відсторонили його від керування транспортним засобом, хоча у разі наявності для цього достатніх підстав, як то складання протоколу за підозрою у керуванні особою транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, зобов`язані це зробити.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанову суду скасуванню, а провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.