ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/2466/21 Номер провадження 33/814/597/22Головуючий у 1-й інстанції Бородіна Н.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Карелова Костянина Юрійовича, який діє в інтересах потерпілої особи ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2021 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 статті 173-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 , закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 067586 від 31 січня 2021року, згідно якого 31 січня 2021 року близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: перешкоджав побаченню зі спільною дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ображав, висловлювався нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Із постановою суду не погодилась потерпіла ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карелов К.Ю., подавши апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 173-2 КУпАП. Вважає доведеним факт психологічного тиску ОСОБА_2 на ОСОБА_4 .

На розгляд до суду апеляційної інстанції ні скаржник, ні його захисник не з`явилися, позаяк належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував нате, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 та її захиснику Карелову К.Ю. було достеменно відомо про те, що в провадженні Полтавського апеляційного суду перебувають на розгляді матеріали справи за її апеляційною скаргою.

Разом з тим, адвокат Карелов К.Ю. направив до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції у день розгляду справи 13 вересня 2022 року, при цьому заявником жодним чином не обґрунтовано поважність обставин, які завадили йому подати відповідне клопотання завчасно.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі скаржника, який мав об`єктивну реальну можливість прийняти участь у судовому засіданні та організувати ефективний захист своїх інтересів у суді.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Прозапобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст.1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 067586 від 31 січня 2021року, ОСОБА_2 перешкоджав ОСОБА_1 у побаченні зі спільною дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ображав, висловлювався нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Будь-яких доказів на підтвердження зазначених у протоколі обставин матеріли справи не містять.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого насильства, відносно потерпілої, а й про завдання внаслідок цього шкоди її здоров`ю.

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Карелова Костянина Юрійовича, який діє в інтересах потерпілої особи ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця