Справа № 404/5299/22
Номер провадження 3/404/1541/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, у кафе по АДРЕСА_2 , порушила п.1, 2, 11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме 14.09.2022 року не провела розрахункову операцію на повну суму покупки 20 грн. 00 коп. та не видала розрахункового документа встановленого зразка, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 155-1 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що за часу та місця, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, на той час була у судового виконавця. Коли вона повернулася до кафе по АДРЕСА_2 до неї підійшли працівники податкової служби та повідомили, що проводиться перевірка і що вона порушила вимоги Закону, не провівши розрахункову операцію через РРО та не видавши клієнтові розрахунковий документ. Додала, що офіціантом відвідувачеві видано пречек, тобто рахунок за купівлю кави. Оскільки остаточний розрахунок проводиться лише після того, як відвідувач ознайомиться із рахунком та надасть згоду на оплату, після чого було видано чек. У кафе нею організована робота таким чином, що офіціанти завжди мають видавати відповідні розрахункові документи.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2022 року (а.с.1) долучено та до суду направлено такі докази: копію акту фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв від 14.09.2022 року (а.с.2-3), копію акту проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 14.09.2022 року (а.с.4), копію наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області ДПС України №924-п від 14.09.2022 року (а.с.5), копії направлень на перевірку (а.с.6; 7), копії розрахункових документів (а.с.8).

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП виходячи з такого.

Положеннями ч.1 ст.155-1 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не провела розрахункову операцію через РРО на суму 20 грн., на підтвердження чого до протоколу долучено акт фактичної перевірки від 14.09.2022 року. Згідно з відомостями, що містяться у даному акті (а.с.2), зокрема, неможливо із достовірністю встановити чи входить до функціональних обов`язків ОСОБА_1 здійснення розрахункових операцій, що, як пояснила остання, мають робити інші працівники та на момент розрахунку її у кафе не було. Поруч з цим відсутня інформація хто взагалі проводив розрахункові операції, оскільки в копії чеку зазначено «офіціант ОСОБА_2 », також в протоколі відсутня назва кафе, що унеможливлює ідентифікувати місце правопорушення.

Крім того, у змісті акту перевірки (а.с.4) зазначено про наявність додатків до нього, а саме: акт контрольної закупки, опис готівкових коштів, однак до матеріалів справи вони не долучені, а тому суд позбавлений можливості дослідити їх та надати їм оцінку. Таким чином, відомостей про вилучені предмети адміністративного правопорушення (їх назви, характеристики та кількість) не додано. Інших доказів провини ОСОБА_1 до справи не долучено, а сам акт перевірки не є повним, достовірним та належним доказом провини ОСОБА_1 , та, зважаючи на те, що він складений заінтересованою у розгляді справи особою та не підтверджується достатніми доказами, не може бути взятий судом до уваги, як такий, що підтверджує можливість провести і не проведення при цьому ОСОБА_1 розрахункової операції. При цьому пояснення ОСОБА_1 послідовні із самого початку провадження по справі, тому вони беруться судом до уваги як достовірні, фактично спростовують надані докази та вказують на відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, долучені до справи документи не містять достатніх доказів, які б підтверджували вказані у протоколі про адміністративне правопорушення відомості, тому вина ОСОБА_1 визнається недоведеною. Крім того, будь-які конкретні відомості щодо розрахункової операції, яку не «було проведено через РРО» (з приводу часу, яким покупцем тощо) у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано. Відтак, суд, не виходячи за межі тверджень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, позбавлений можливості встановити їх.

Зважаючи на викладене, долучені до справи документи не містять достатніх доказів, які б підтверджували вказані у протоколі про адміністративне правопорушення відомості, тому вина ОСОБА_1 визнається недоведеною.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.155-1, ст.ст.265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло