ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/545/22

Провадження № 3/936/374/2022

23.08.2022 р. смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Пелих О.О., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 172-20, ч.3 ст. 172-20, ч.4 ст. 172-11 КУпАП,

встановив :

13.06.2022 року на розгляд до Воловецького районного суду надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №61-2022 від 06.06.2022 року щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 01.06.2022 року близько 21.30 години військовослужбовець, солдат ОСОБА_1 , виконував обовязки військової служби у нетверезому стані, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Крім того, 05.07.2022 року до суду надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення серії ЛВУ №197 від 26.06.2022 року щодо ОСОБА_1 , проте що, 26.06.2022 року о 18.00 год. солдат ОСОБА_1 перебував на території військового об`єкту військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з ознаками алкогольного спяніння (відчутний запах алкоголю з порожнини рота) в умовах особливого періоду. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився. Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Того ж дня, 05.07.2022 року до суду надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №81-2022 від 28.06.2022 року щодо ОСОБА_1 , проте що 26.06.2022 року о 20.35 год. солдат ОСОБА_1 самовільно залишив частину, а саме у м. Мукачево, повертаючись з відділення ВСП втік від командира взводу, лейтенанта ОСОБА_2 ,чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 06.07.2022 року справи про адміністративні правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, ч.3 ст. 172-20 КУпАП, ч.4 ст. 172-11 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаних військових адміністративних правопорушеннях не визнав із протоколами не згідний.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Статтею ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Як вбачається із змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №61-2022 від 06.06.2022 року, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, за те що він 01.06.2022 року близько 21.30 години року виконував обовязки військової служби у нетверезому стані.

Однак, фабула адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , в протоколі не містить посилання на кваліфікуючі ознаки «вчиненні собою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі правопорушення», чи «в умовах особливого періоду».

Так, згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: окрім іншого, місце вчинення адміністративного правопорушення,суть адміністративного правопорушення.

Проте, в протоколі про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №61-2022 взагалі не вказано, що військовослужбовець мав будь-які ознаки сп`яніння. Також у зазначеному протоколі не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме відсутні відомості, що останній перебував при цьому на території військової частини чи військового об`єкту.

Крім того, в наданих суду матеріалах щодо протоколу серії Т0950 №61-2022 взагалі відсутні документальні дані щодо перебування військовослужбовця ОСОБА_1 у нетверезому стані. Навпаки, до адміністративних матеріалів додановисновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 92 від 01.06.2022 р. із зазначеною відмовою ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння.

З наведеного встановлено, що фабула вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 , викладена невірно, а саме щодо перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані, замість відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що в свою чергу суперечить обставинам встановленим під час розгляду справи.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, виходячи з встановлених фактичних обставин справи, зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.3 ст. 172-20 КупАП. За таких обставин, слід закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в діях ОСОБА_1 відносно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №61-2022 від 06.06.2022 року.

Щодо протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ЛВУ №197 від 26.06.2022 року складеного щодо ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ЛВУ №197 від 26.06.2022 року, ОСОБА_1 26.06.2022 року о 18.00 год. перебував на території військового об`єкту військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з ознаками алкогольного спяніння (відчутний запах алкоголю з порожнини рота) в умовах особливого періоду. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився.

Так, досліджуючи протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння № 282/2022 від 26.06.2022 р. проведеного щодо ОСОБА_1 судом встановлено, що лікарем зазначено у пункті 14 «Висновок огляду» - недостатньо даних для встановлення факту спяніння. Наведене свідчить проте, що, в наданих суду матеріалах взагалі відсутні документальні дані щодо перебування військовослужбовця ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, а інкримінована йому відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння спростовується цим же протоколом медичного огляду № 282/2022 від 26.06.2022 р. яким встановлено, що 26.06.2022 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем КНП «Мукачівська ЦРЛ».

При цьому лише з обставин, зазначених в протоколі, зокрема у сформульованому в ньому обвинуваченні, суд при вирішенні справи про адміністративне правопорушення не може встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Таким чином, з наведених підстав вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не є належними та допустимими доказами, і не можуть бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості особи, суд дійшов висновку про недоведення наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП відносно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ЛВУ №197 від 26.06.2022 року, тому провадження слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглядаючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, слід зазначити такі обставини.

Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за вчинення в умовах особливого періоду діянь, вказаних у ч. 1 та 2 цієї статті, а саме:

- ч. 1 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб;

- ч. 2 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Разом з тим, в протоколі про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №81-2022 від 28.06.2022 року, складеному відносно ОСОБА_1 викладена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, не містить кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме вчинення дій в умовах особливого періоду.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, що затверджена наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 239 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.12.2021 за № 1622/37244 уповноважена посадова особа складає протокол не пізніше 24 годин з моменту виявлення військовослужбовця (військовозобов`язаного), що вчинив військове адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається військовослужбовцю (військовозобов`язаному), який притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з наявних матеріалів протокол про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 28.06.2022, тоді як, виходячи зі змісту самого протоколу датою вчинення правопорушення зазначено 26.06.2022 року. Про причини складення протоколу не у строк, встановлений п. 1 розділу ІІ вищевказаної Інструкції сам протокол, приєднані до нього документи відомостей не містять.

Щодо наданого в матеріалах рапорту командира 1 взводу 2 роти охорони 2 батальйону охорони старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 27.06.2022 р., то слід зауважити, що зазначений рапорт не може вважатися належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між військовослужбовцями.

Враховуючи наведене, в наданих суду матеріалах щодо протоколу серії Т0950 №81-2022 від 28.06.2022 року, всупереч ст. 251 КУпАП взагалі відсутні належні та допустимі докази, зокрема, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, на підставі яких особою, яка складала протокол зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Крім того, при розгляді справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, судом встановлено, що в цей день 26.06.2022 року солдат ОСОБА_1 перебував у приміщенні відділу ВСП у м. Мукачево для оформлення матеріалів. Після проведення із ним всіх необхідних заходів, з дозволу службових осіб відділу ВСП, останній поїхав на електропоїзді до військової частини в АДРЕСА_2 , на підтвердження чого, надав копію квитка від 26.06.2022 р. Зазначене свідчить про відсутність умислу в діях ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, що саме по собі виключає наявність складу вищезазначеного правопорушення.

Із огляду на наведене, судом зясовано, що обставини, які викладені в вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та є такими, що не доведені доказами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.)

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, ст.283, ст.284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справах про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №61-2022 від 06.06.2022 року щодо ОСОБА_1 , за ч.3 ст. 172-20 КУпАП відносно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ЛВУ №197 від 26.06.2022 року щодо ОСОБА_1 , та за ч.4 ст. 172-11 КУпАП згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №81-2022 від 28.06.2022 року щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Пелих О.О.