П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/985/22

Провадження № 3/348/681/22

29 серпня 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, адвоката Халус М.М., які надійшли від Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого по тимчасових заробітках, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1

за ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2022 р. приблизно о 15:28 год. ОСОБА_1 в с.Назавизів вул.Грушевського, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «OPEL VIVARO» д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з, за допомогою алкотестера, результат 3,55 % промілей, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Також, 18 червня 2022 р. приблизно о 15:28 год. ОСОБА_1 в с.Назавизів вул.Грушевського, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «OPEL VIVARO» д.н.з НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка рухалася по тротуару. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.12.1, 2.10 а ПДР.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124, 122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП визнав повністю, обставини у справі не оспорює. Суду пояснив, що дійсно вживав алкогольні напої, після чого 18 червня 2022 р. в с.Назавизів по вул.Грушевського, Надвірнянського району, Івано-Франківської області в стані алкогольного сп`яніння керував власним транспортним засобом. Під час руху автомобіля наїхав на пішохода ОСОБА_2 , яка рухалася по тротуару, після чого з місця дорожньо транспортної пригоди поїхав. Після чого, через 2-3 хвилини відбулась дорожньо-транспортна пригода з автомобілем Mersedes-Benz Sprinter, зіткнення з яким відбулось о 15:30 годині. По даному факту зареєстровано кримінальне провадження.

У вчиненому ОСОБА_1 розкаявся, заподіяну правопорушенням шкоду відшкодував. Свою поведінку пояснив тим, що у червні 2022 року на сході України загинув його син під час виконання бойового завдання, якого він поховав, а тому вживав алкогольні напої, після чого керував автомобілем. Пішохода ОСОБА_2 не помітив.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона 18.06.2022 року разом з дочкою рухалися тротуаром в с.Назавизів по вул.Грушевського, відчула удар в лівий бік та в плече. Коли обернулася, то побачила чорний автомобіль, який поїхав геть. Під час ДТП вона отримала травми у вигляді синців та саден. Претензій до особи, що притягується до адміністративної відповідальності не має. Матеріальна і моральна шкода їй відшкодована.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачений ст.ст.124, 122-4 КУпАП підтверджується наступними доказами: даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення ААД № 110804 від 18.06.2022 року і ААД № 110807 від 18.06.2022 року, схемою місця ДТП від 18.06.2022 року, письмовими поясненнями свідків, поясненнями потерпілої, наданими в судовому засіданні.

На підставі наведеного суддя приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 12.1, 2.10 а ПДР.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини правопорушника в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, тобто у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП не визнав, при цьому факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння не заперечував.

Позицію ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав його захисник адвокат Халус М.М., який пояснив, що відносно ОСОБА_1 порушене кримінальне провадження за ч.1 ст.286-1 Кримінального Кодексу України (далі КК), за яким останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. На місці події слідча група встановила алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 до складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності в даній справі по суті є подвійною відповідальністю ОСОБА_1 за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, вирок не ухвалений.

На підтвердження своєї позиції адвокат Халус М.М. надав суду повідомлення про підозру від 19.06.2022, якою ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК, протокол огляду місця події від 18.06.2022, характеристику №65 від 20.06.2022 з місця проживання ОСОБА_1 , обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.1 ст.286-1 КК, складеному 11.08.2022., свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , сповіщення про загибель ОСОБА_3 .

З`ясувавши фактичні обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, потерпілу, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, прихожу до наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно вимог п. 2.10 а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: А) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими у суді доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 110805 від 18.06.2022 року, витягом з приладу «Drager Alcotest 6810», ARBF-0441, тест № 4079 від 18.16.2022, результат алкогольне сп`яніння 3.55 ‰ проміле; рапортом працівника поліції від 19.06.2022 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлянням на огляд водія транспортного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній підтвердив факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 110805 від 18.06.2022, водій ОСОБА_1 18 червня 2022 р. 0 15:43 год. в с.Назавизів вул.Грушевського, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «OPEL VIVARO» д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Надвірнянського РВП в Івано-Франківській області сержантом поліції Костик Оксаною Миколаївною, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення.

Даний протокол підписаний як працівником поліції, так і ОСОБА_1 .

Жодних пояснень щодо незгоди з діями працівника поліції з приводу незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу ОСОБА_1 не викладено.

Згода водія з результатами повинна бути оформлена актом огляду, в якому міститься відповідна графа, підпис в якій засвідчує, що особа, яка проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу повністю погодилась з встановленими результатами і не наполягає на проведенні огляду в медичному закладі.

Згідно витягу з приладу «Драгер ALCOTEST 6810», ARВН-0441 від 18.06.2022, та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 під час проходження тесту перебував у стані алкогольного сп`яніння 3,55 проміле. З результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повністю погодився.

Дані обставини підтверджуються також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких встановлено, що вони були присутні під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого склав 3,55 проміле. З результатами огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 погодився.

Сумніви у достовірності та істинності доказів, які містяться в матеріалах справи, - відсутні.

На підставі наведеного суддя приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху України.

Суд не приймає доводи захисника про подвійну відповідальність ОСОБА_1 при керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що виключає притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом встановлено, що 18 червня 2022 р. приблизно о 15:28 год. ОСОБА_1 в с.Назавизів вул.Грушевського, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «OPEL VIVARO» д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка рухалася по тротуару, після чого місце пригоди залишив.

Разом з тим, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000167 від 18.06.2022 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 18 червня 2022 р. приблизно о 15:30 год. ОСОБА_1 в с.Назавизів вул.Грушевського, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «OPEL VIVARO» д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив косе зустрічне блокуюче зіткнення із правої передньою частиною автомобіля Mersedes-Benz Sprinter, р/н НОМЕР_3 , чим порушив п.п.1.5, 2.3 б д ,2.9 а, 10.1, 11.3, 12.1 ПДР, в результаті чого сталася дорожньо - транспортна пригода, в наслідок якої пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, у вищенаведеному кримінальному провадженні ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.286-1 КК.

Вчинення правопорушень тягне за собою юридичну відповідальність у вигляді застосування до правопорушників заходів державного примусу.

Залежно від характеристики видів правопорушень розрізняються і види юридичної відповідальності (кримінальна, адміністративна, цивільна, дисциплінарна та матеріальна тощо), в основу притягнення до якої має бути покладено конкретний склад вчиненого правопорушення. Відмінність у складі правопорушення (як у цілому, так і в конкретних елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення

Відповідно до ч. 8 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, серед іншого, у разі наявності повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Враховуючи усталену практику ЄСПЛ, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 було «кримінальним» у розумінні ст. 4 Протоколу №7.

Практика ЄСПЛ щодо застосування ст. 4 Протоколу № 7 до 2009 року була певною мірою непослідовно, Велика Палата ЄСПЛ у справі Sergey Zolotukhin v. Russia розглянула існуючі підходи до тлумачення принципу non bis in idem і сформулювала єдиний підхід, який став базовим для формування подальшої практики з цього питання.

Як зазначено в названому рішенні ЄСПЛ (див. пункти 79-84), аналіз міжнародно-правових актів, які в тому чи іншому вигляді включають цей принцип, указує на існування різних його формулювань. Так, наприклад, ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції, п. 7 ст. 14 Пакту ООН про громадянські та політичні права та ст. 50 Хартії про основні права Європейського Союзу згадують «[одне і те ж] правопорушення», Американська конвенція про права людини містить вказівку про «ту ж підставу», Конвенція про застосування Шенгенської угоди від 14 червня 1985 року забороняє судове переслідування за «ті ж діяння», а Статут Міжнародного кримінального суду використовує термін «[те ж] діяння». На різницю між термінами «те ж діяння» або «та ж підстава», з одного боку, і терміном «[одне і те ж] правопорушення», з іншого, указували Суд Європейських співтовариств і Міжамериканський Суд з прав людини, використавши це як важливий аргумент на користь застосування підходу, що ґрунтується на тотожності діяння й одночасно відкидає суто правову кваліфікацію таких діянь, як недоречну. У зв`язку з цим обидва суди підкреслили, що такий підхід буде корисним для правопорушника, який буде знати, що після того, як він буде визнаний винуватим і відбуде покарання чи буде виправданий, він не повинен боятися подальшого переслідування за це ж діяння. У зв`язку із цим ЄСПЛ дійшов висновку, що використання слова «правопорушення» в тексті ст. 4 Протоколу №7 не може виправдати більш обмеженого підходу. Наголосивши, що Конвенція має тлумачитися та застосовуватися таким чином, щоб гарантовані нею права були практичними й ефективними, а не теоретичними й ілюзорними, ЄСПЛ зазначив, що підхід, який робить акцент на правовій характеристиці двох правопорушень, надто обмежує права особи, адже, якщо обмежитися висновком про те, що ця особа була притягнута до кримінальної відповідальності за злочини, що мають іншу юридичну кваліфікацію, існує ризик підірвати гарантії, закріплені в ст. 4 Протоколу № 7, а не зробити її практичною та ефективною, як того вимагає Конвенція. Отже, ЄСПЛ зробив висновок, що ст. 4 Протоколу № 7 слід розуміти як заборону переслідування або судового розгляду іншого «правопорушення», якщо воно виникає з ідентичних фактів або фактів, які однакові по суті. Гарантія, закріплена в ст. 4 Протоколу № 7, стає актуальною щодо початку нового обвинувачення, коли попереднє виправдання або засудження вже набули силу res judicata. На цьому етапі наявні матеріали обов`язково включатимуть рішення, яким було завершено першу «кримінальну процедуру», і перелік звинувачень, висунутих проти заявника в новому провадженні. Як правило, ці документи містять фактичні дані щодо злочину, за який заявник вже був засуджений, і злочину, у вчиненні якого він або вона звинувачується. На думку ЄСПЛ, такі фактичні дані є відповідним відправним пунктом для вирішення питання про те, чи факти в обох провадженнях були ідентичними або суттєво однаковими. При цьому не має значення, які пункти нового обвинувачення зрештою залишаться чи будуть відхилені в подальшому, оскільки ст. 4 Протоколу № 7 містить гарантію проти судового розгляду або переслідування в новому провадженні, а не заборону на друге засудження чи виправдання. Таким чином, в цілях застосування ст. 4 Протоколу №7 необхідно зосереджуватися на тих фактах, які становлять сукупність конкретних фактичних обставин, пов`язаних з одним і тим же обвинуваченим і нерозривно пов`язаних між собою у часі та просторі, існування яких повинно бути продемонстровано для забезпечення засудження чи порушення кримінальної справи.

Перевіривши склади правопорушень, у вчинення яких обвинувачується ОСОБА_1 , прихожу до висновку, що обидва провадження (про адміністративне правопорушення та кримінальне) не ґрунтуються на одних і тих же фактах, і є різними правопорушеннями як за складом правопорушення так і відрізняються за часом їх вчинення.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння, в той час як об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.286-1 КК полягає у порушенні правил безпеки руху чи експлуатації транспорту, тобто в порушенні конкретного правила, передбаченого конкретним пунктом правил, у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння, настанні суспільне небезпечних наслідків заподіяння смерті чи тілесних ушкоджень учасникам дорожнього руху, причинному зв`язку між порушенням правил безпеки руху чи експлуатації транспорту у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння та спричиненими наслідками.

Таким чином, керування в стані сп`яніння є кваліфікуючою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.286-1 КК.

Разом з тим, положення Основного закону про заборону подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення не підлягає застосуванню у даному випадку, з огляду на те, що на час розгляду справи ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286-1 КК не притягнутий.

Враховуючи викладене, правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_1 (ч. 1 ст.130 КУпАП і ч.1. ст.286-1 КК) мають різні ознаки складу правопорушень, не пов`язані між собою, і вчинені в різний час, тому вважаю, що провадження у справі ро адміністративне правопорушення не підлягає закриттю, а ОСОБА_1 має бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушень, які передбачені ст.124, ч.1 ст.130, 122-4 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження, а стягнення призначити на підставі ч.2 ст.36 КУпАП.

За такої сукупності обставин у справі, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП .

Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати вищевказані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам № 348/985/22 провадження 3/348/681/22.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130, ст.122-4 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень на користь держави (отримувач: УК у Надвiрн. р-ні/Надвірн.р./21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37904033, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0009307, Код класифікації доходів бюджету 21081100) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотирьохсот дев`яносто шести) грн 20 коп (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахункуUA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в Івано-Франківський апеляційний суд через Надвірнянський районний суд.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Вступна та резолютивна частини постанови постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29.08.2022.

Повний текст ухвали оголошений 30.08.2022.

Суддя Солодовніков Р.С.