КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/4488/22 Постанова винесена суддею Застрожніковою К.С.
Провадження № 33/824/1892/2022
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, 16 січня 2022 року о 19 год 48 хв,рухаючись по вул. Героїв Севастополя, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За позицією ОСОБА_1 суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, неповно дослідив та надав неправильну оцінку доказам, тому дійшов помилкового висновку про те, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поза увагою суду, як зазначає апелянт, залишилися відомості, зафіксовані у відеозаписі з боді-камер інспекторів патрульної поліції, відповідно до яких у поліцейського були сумніви щодо наявності у нього ( ОСОБА_1 ) ознак алкогольного сп`яніння та після відмови від огляду на місці за допомогою спеціального технічного засобу йому працівник поліції не запропонував огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, внаслідок чого були порушені вимоги законодавства. До того ж в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я та докази відсторонення водія від керування транспортним засобом, що викликає сумнів у законності дій працівників поліції при оформленні матеріалів справи та фіксуванні обставин адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скаргиа, доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність також встановлена і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

За змістом ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженому Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 дотримав положення процесуального закону і правильно застосував норми матеріального права.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та змісту судового рішення вбачається, що суддя місцевого суду під час розгляду цієї справи вислухав пояснення ОСОБА_1 , дослідив письмові докази, та надавши їм, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, відповідну оцінку, дійшов правильного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже обґрунтовано піддав його адміністративному стягненню.

Невиконання водієм ОСОБА_1 за обставин, викладених у постанові судді місцевого суду, вимог п. 2.5 ПДР України підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ 216619 від 16 січня 2022 року, який складений уповноваженою на це особою за участі ОСОБА_1 , а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема, в протоколі вказані відомості щодо часу та місця керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначені виявлені у нього поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду, є посилання на порушення вимог п. 2.5 ПДР та норму закону, яка передбачає за це адміністративну відповідальність;

- постановою від 16 січня 2022 року, відповідно до якої за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери інспекторів патрульної поліції 470432, 470425.

Такі докази є належними, допустимими та достовірними, отримані вони згідно з визначеною законом і підзаконними актами процесуальною процедурою, узгоджуються між собою та спростовують позицію в суді ОСОБА_1 , який заперечував вину у вчиненні адміністративного правопорушення, отже суддя місцевого суду обґрунтовано поклав їх в основу своїх висновків.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд неповно дослідив та надав неправильну оцінку відеозапису є безпідставними, оскільки з цього доказу, повторно дослідженого під час апеляційного розгляду, вбачається, що 16 січня 2022 року інспектором поліції було зупинено транспортний засіб Mitsubishi Pajeroпід керуванням водія ОСОБА_1 , після чого повідомлено водієві причини зупинки, зокрема те, що ОСОБА_1 не увімкнув ближнє світло фар у темну пору доби, із чим останній погодився та не заперечував проти сплати штрафу за вказане порушення.

Із відеозапису також слідує, що у процесі спілкування з водієм у інспектора поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що він повідомив водію, вказавши на виявлені ознаки, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, але ОСОБА_1 стверджував, що він тверезий. У свою чергу інспектор поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу або у лікаря в медичному закладі, проте ОСОБА_1 на це згоди не надав, а його поведінка під час спілкування з поліцейськими переконливо свідчить про вчинення дій, направлених на ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що працівниками поліції були порушені вимоги ст. 266 КУпАП та підзаконних актів.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він відмовився від огляду в лікарні у зв`язку з тим, що в автомобілі перебував малолітній син, якого він не міг залишити без нагляду, є неприйнятними, оскільки суперечать даним відеозапису, відповідно до яких відмову від огляду ОСОБА_1 мотивував тим, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що в даному випадку, з огляду на виявлені у нього поліцейським ознаки сп`яніння, жодним чином не звільняло ОСОБА_1 від обов`язку виконати вимоги п. 2.5 ПДР України. До того ж із відеозапису також слідує, що через недовгий проміжок часу на місце події прибула дружина ОСОБА_1 , отже необхідності для здійснення додаткових заходів для відсторонення водія від керування транспортним засобом у поліцейських не було.

Що стосується направлення на огляд, то ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у лікаря-нарколога, тобто в закладі охорони здоров`я, отже у працівника поліції не було підстав для оформлення письмового направлення ОСОБА_1 на огляд, який відповідно до положень ст. 266 КУпАП проводиться в закладі охорони здоров`я виключно в присутності поліцейського.

Враховуючи наведене, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 22 червня 2022 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, отже судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП та відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із санкції зазначеної правової норми та в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За вказаних обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко