Провадження № 3/127/4596/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337391 від 30 червня 2022 року, складеного у м. Вінниці по вул. Київська, 175, 30 червня 2022 року о 13.55 годині у м. Вінниці по вул. Київська, 175, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Suzuki GW250» б/н, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на бодікамери під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

У дане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством.

Справа призначалася до розгляду неодноразово вперше на 14 липня 2022 року о 10.00 год. Виклик ОСОБА_1 здійснювався шляхом направлень судової повістки поштовими засобами зв`язку, однак конверти з поштовими відправленнями повернулися до суду не врученими із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з тим 14 липня 2022 року на адресу суду надійшла заява адвоката Мороза С. О., який в ній зазначив, що між ним та ОСОБА_1 укладеного договір про надання правової допомоги 14 липня 2022 року та просив перенести розгляд справи на іншу дату та надати можливість ознайомитись з матеріалами справи. Розгляд справи було відкладено на 02 серпня 2022 року.

26 липня 2022 року на адресу суду надійшло повідомлення від адвоката Мороза С. О. в якому зазначено про те, що договір про надання правової допомоги укладеного між ним та ОСОБА_1 розірвано.

02 серпня 2022 року о 14.30 год. ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час розгляду повідомлявся його представник, що підтверджується розпискою про явку в судове засідання, розгляд справи був відкладений на 14 вересня 2022 року.

14 вересня 2022 року о 15.00 год. ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, викликався шляхом направлень судової повістки поштовими засобами зв`язку, однак конверт з поштовим відправленням повернувся до суду не врученим із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП), однак розгляд справи за ч.3 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337391 від 30 червня 2022 року, 30 червня 2022 року о 13.55 годині у м. Вінниці по вул. Київська, 175, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Suzuki GW250» б/н, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на бодікамери під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з чим складено протокол.

Наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337391 від 30 червня 2022 року, рапортами поліцейського взводу, довідкою Управління патрульної поліції у Вінницькій області та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП ВОНД «Соціотерапія» від 30 червня 2022 року о 14.00 год.

Зокрема, з рапорту інспектора, яким складений протокол від 30 червня 2022 року слідує, що під час несення служби був зупинений транспортний засіб «Suzuki GW250» б/н, під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, у якого під час спілкування були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. У зв`язку з викладеними обставинами водію було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння в лікаря нарколога у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія», однак останній в категоричній формі відмовився від проходження огляду, що було зафіксовано на бодікамеру 470743. Транспортний засіб був евакуйовано на арешт майданчик.

Крім того, до матеріалів справи долучений відеозапис з нагрудної камери інспектора, яким зафіксовано хронологія подій, зокрема, убачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 категорично відмовився.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП ВОНД «Соціотерапія» від 30 червня 2022 року слідує, що від 30 червня 2022 року о 14.00 год. під час проведення уповноваженою особою патрульної служби ОСОБА_2 огляду ОСОБА_1 виявленні ознаки сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та неприродна блідість обличчя.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 визначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337391 від 30 червня 2022 року.

Відповідно до Розділу І п. 6, 7 цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Разом із тим, згідно п. 12 зазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.3 ст.130 КУпАП наступає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з довідки, наявної в матеріалах справи, наданої Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області, а також даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке вчинене повторно на протязі року тобто за ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та є особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Санкцією ч.3 ст.130 КУпАП встановлене адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника або ж адміністративний арешт з позбавленням права керування транспортними засобами та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Зі змісту ч. 1 ст. 32 КУпАП слідує, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень.

При цьому ст. 23 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Аналізуючи надані суду матеріали, судом не встановлені виключні (виняткові) випадки, а тому суд не вважає за доцільне застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Натомість суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення як конфіскація транспортного засобу, суд враховує, що станом на час розгляду даної справи, суду не надано жодного доказу, які підтверджували, що транспортний засіб «Suzuki GW250», на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення належав останньому, а тому відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_1 такого виду стягнення як конфіскація транспортного засобу.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

В той же час, згідно з ч.3 ст.30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як слідує з матеріалів справи постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року у справі № 127/28213/21 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 років. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднано ОСОБА_1 до накладеного стягнення невідбуту частину стягнення за постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 23 березня 2021 року у виді позбавлення права керування транспортними засобами та накладено остаточне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки чотири місяці вісім днів.

З відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що вказане рішення набрало законної сили 17 грудня 2021 року.

Таким чином, не відбутий строк даного стягнення на момент винесення судового рішення складає 2 роки 7 місяців 10 днів.

Отже, при призначенні ОСОБА_1 остаточного стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року, яка становить 2 роки 7 місяців 10 днів позбавлення права керування транспортними засобами до розміру стягнення, яке передбачене санкцію ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме 10 років позбавлення прав керування транспортним засобом, тобто загальний строк становить 12 років 7 місяці 10 днів.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 грн., сплата якого передбачена ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 3 ст. 130, ст. 221, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП шляхом приєднання до застосованого стягнення невідбутої частини стягнення визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн (п`ятдесят одну тисячу гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 12 (дванадцять) років 7 (сім) місяців 10 днів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: