Справа № 308/8142/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Балтак О.О., розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла із Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Італії, уродженки с. Митків, Гайсинський район, Вінницька область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ), закордонний паспорт НОМЕР_1 від 06.04.2017, орган, що видав Ministro Affari Esteri е Cooperazione Inteknazionale, за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2022, о 10 год. 11 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці заїхав автобус марки «Van Hool», моделі «Т-917 Astron», VIN-код № НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , де в якості пасажира слідувала громадянка Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), яка прямувала у приватних справах з Італії в Україну до родичів.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор». До митного контролю ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт № НОМЕР_1 від 06.04.2017.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС України, внаслідок чого встановлено, що 06.08.2018 через пункт пропуску «Лужанка-Берегшурань» митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС громадянкою Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» було ввезено легковий автомобіль марки «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5 .

Станом на 20.06.2022 вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значився.

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 підтвердила факт не вивезення з митної території України транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5 , вчасно у зв`язку з поломкою двигуна. Вказаний транспортний засіб на даний час знаходиться на приватному подвір`ї за місцем фактичного проживання її батьків, а саме: АДРЕСА_2 , у несправному стані. Також ОСОБА_1 повідомила, що до митного органу із письмовою заявою про продовження терміну перебування вказаного транспортного засобу на митній території України не зверталася. Грошових коштів для забезпечення сплати штрафу на момент перетину кордону при собі не має.

Згідно з інформацією, отриманою з мережі Інтернет (сайт «mobile.de»), вартість аналогічного/подібного автомобіля «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_4 , становить 1900 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 20.06.2022 складає 58310,81 грн.

Таким чином, громадянка Італії ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого призначення, а саме легкового автомобіля марки «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому її необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України та застосувати до неї стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Балтак О.О. у судовому засіданні просив закрити провадження у даній справі щодо ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного право рушення, посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях.

Захисник зауважив, що 20.06.2022, о 10 год. 11 хв., на перетині митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 , громадянка Італії, їхала в автобусі в якості пасажира в Україну. Під час проведення митних процедур митним органом автоматизованою системою управління ризиками програмно-інформаційного комплексу «Інспектор» встановлено, що 06.08.2018 ОСОБА_1 тимчасово ввезла на митну територію України через автомобільний пункт пропуску «Лужанка-Берегшурань» митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, автомобіль марки «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5 , в режимі тимчасового ввезення в термін до одного року. Однак, станом на 20.06.2022 за межі території України вказаний автомобіль вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення. У зв`язку з наведеним митним органом було складено протокол про порушення митних правил № 0604/30500/22 від 20.06.2022 про вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. Станом на липень 2018 року диспозиція ст. 481 МК України передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України. Зазначена стаття МК України складалася із трьох частин і санкція будь-якої із її частин не передбачала додаткового виду стягнення у вигляді конфіскації транспортних засобів чи товарів. Законом України № 2612-VІІІ від 08.11.2018 внесено зміни до ст. 481 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Відповідно до викладених змін стаття 481 МК України містить у собі 6 частин. Однак, Законом України № 2725-VIII від 16.05.2019 строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22.05.2019 року.

Посилаючись на диспозицію ч. 6 ст. 481 МК України, положення ст. 58 Конституції України, ст. 3 МК України, рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999, захисник наголошує, що оскільки ч. 6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, то дана норма не має зворотної дії в часі. Беручи до уваги, що ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22.08.2019, ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Таким чином, як вказує захисник, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП облік сукупного терміну тимчасового ввезення терміном до 1 року, наявність якого передбачена диспозицією ч. 6 ст. 481 МК України, починається з моменту введення в дію ч. 6 ст. 481 МК України.

Захисник зазначає, що з справи про порушення митних правил та з протоколу про порушення митних правил вбачається, що факт не вивезення його підзахисною автомобіля до 27.07.2019 було виявлено на підставі інформації, яка міститься в АСУР ПІК «Інспектор». Відтак, митному органу ще 27.07.2019 стало відомо про невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань щодо не вивезення автомобіля за митну територію України, проте митним органом протягом встановленого ст. 467 МК України строку протокол про порушення митних правил в порядку, передбаченому ст. 494 МК України, за відсутністю правопорушника не складався і не надсилався до суду.

Заслухавши представника Закарпатської митниці Держмитслужби та захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

22.08.2019 набрали чинності зміни до ст. 481 МК України згідно із Законами України від 08.11.2018 № 2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 № 2725-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Згідно з диспозицією ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання (ст. 103 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Частиною 1 ст. 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

За приписами ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про порушення митних правил № 0604/30500/22 від 20.06.2022 (а.с. 1-5); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.06.2022 (а.с. 10); доповідною запискою головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Мігалі О.М. від 20.06.2022 (а.с. 11, 12); даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску (а.с. 13); обліком транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , за період з 06.08.2018 до 06.09.2018 станом на 20.06.2022 (а.с. 14).

Документів, підтверджуючих аварію, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб матеріали справи не містять.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 не підтвердила того факту, що вона з приводу порушення строку доставлення автомобіля зверталася в митний орган. Тобто, обставин, передбачених ч. 1 ст. 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене статтею 481 цього Кодексу, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

Заперечення захисника розцінюю як форму захисту та намаганням уникнути ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які вважаю достовірними та достатніми у даній справі.

Доводи захисника про те, що на момент ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу на митну територію України 06.08.2018 ст. 481 МК України не передбачала відповідальності за ч. 6, оскільки взагалі мала лише три частини, а митними органами на неї був складений протокол саме за ч. 6 ст. 481 МК України, за якою вона не може нести відповідальність з огляду на положення ст. 58 Конституції України, є помилковими.

Бездіяльність у виді не вивезення транспортного засобу за межі митної території України є триваючим правопорушенням, яке пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Пунктом 9-5 Прикінцевих та перехідних положень МК України, окрім іншого, визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 481 цього Кодексу, виявлених у період з 22.08 до 31.12.2019 включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

У даній справі порушення митних правил виявлено 20.06.2022, на час дії статті 481 МК України в редакції від 22.11.2018, а тому бездіяльність ОСОБА_1 розцінюється як правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України, в редакції закону, що діяв на момент виявлення правопорушення.

Посилання на те, що дана норма не має зворотної дії в часі, суперечить теорії права та змісту ст. 3 МК України, ст. 8 КУпАП, згідно з якою особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За правилами ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судами.

Триваючими визнаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, тому її дії кваліфікуються за ч. 6 ст. 481МК України саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення триваючого за часом правопорушення, у зв`язку з чим доводи захисника про те, що застосування в цій справі ч. 6 ст. 481 МК України (в редакції Закону України № 2612-VIII від 08.11.2018) порушує закріплений у ст. 58 Конституції України принцип зворотної дії закону в часі є необґрунтованими, оскільки вказана норма МК України розповсюджується на діяння, вчинене і виявлене після набрання нею чинності (пряма дія закону в часі).

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; суддя, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушниці та ступінь її вини, у відповідності до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, яка є альтернативною, у виді конфіскації транспортного засобу легкового автомобіля марки «Аlfa Rоmeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 481 ч. 6, 527-529 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу легкового автомобіля марки «Аlfa Rоmeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай