Справа № 199/5871/22
ПОСТАНОВА

іменем України

27.09.2022 року місто Дніпро

розглянувши об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.08.2022 о 16-00 годині у с. Добровілля по вул. Партизанській, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 211120», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб, «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 03.08.2022 о 16-00 годині у с. Добровілля по вул. Партизанській, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 211120», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №85 від 03.08.2022, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`являється в судові засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Згідно с вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом були досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №247897 від 03.08.2022, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №247882 від 03.08.2022, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.08.2022 з фототаблицею до нього;

- висновок КП «Близнюківська ЦРЛ» № 85 від 03.08.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 03.08.2022 о 18-15 годині перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- письмові поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 124 КУпАП є банкетною, тому, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею, потрібно звертатись до нормативних актів, які регламентують порядок дорожнього руху та експлуатації механічного транспорту.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суд враховує, що правила дорожнього руху зобов`язують водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі та вважає, що ОСОБА_1 в дані дорожній обстановці не мав перешкод для цього та фактично не був позбавлено можливості, виконати вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки він, як водій, повинен був бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, зокрема й дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суд, виходячи із реальної обстановки та відомостей, встановлених з матеріалів справи, вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку із настанням зіткнення, тобто в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, іншого майна.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що ОСОБА_1 винний в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як управління транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, то останній підлягає адміністративній відповідальності, тому суд вважає, що по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає можливість накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає можливість накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП надає можливість накласти основне стягнення у виді штрафу у значно більшому розмірі, ніж санкція ст. 124 КУпАП. Крім того, санкція ч. 1 ст. 130 передбачає можливість накладення додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з того, що відповідно до довідки начальнику сектору поліцейської діяльності №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області останній посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

За таких обставин слід враховувати роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушникаОСОБА_1 , який не отримував посвідчення водія, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчинених правопорушень. За перелічених фактичних обставин суд вважає за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення, як особі, яка не має права керування транспортними засобами, тобто як зазначено в санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП, як «іншій особі», у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення за сукупністю адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: І.В. Дяченко