ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/995/22 Справа № 210/1910/22 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Новака А.М. на постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

за участю:

в режимі відеоконференції:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Новака А.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року водій ОСОБА_1 26 червня 2022 року о 08.48 год. по вул.Кобилянського, 158 в м.Кривому Розі Дніпропетровської області керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (блідість шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що вказана постанова є незаконною та необгрунтованою.

В доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції, при цьому останні чинили на нього тиск. Звертає увагу, що огляд ОСОБА_1 було проведено з порушеннями, а саме: ОСОБА_1 не були названі виявлені у нього ознаки сп`яніння, працівники поліції не перевіряли реакцію зіниць очей, йому не було вручено копію направлення на огляд до медичного закладу. Вважає, що рапорт поліцейського не може бути доказом по справі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили в неї ознаки вказаного спяніння.

При цьому факт відмови ОСОБА_1 від проходження вказаного огляду в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення по справі не вбачається.

Всупереч доводам в апеляційній скарзі захисника в матеріалах справи наявні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема, рапортом поліцейського, відповідно до якого було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а також відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, встановлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на щось останній відмовився, при цьому жодних заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом чи безпідставності його зупинки працівниками поліції не заявляв.

Той факт, що працівниками поліції не було зазначено ОСОБА_1 конкретні встановлені у нього ознаки стану наркотичного сп`яніння, має місце, проте не є істотним порушенням вимог закону, з огляду на те, що ОСОБА_1 факт перебування у стані наркотичного сп`яніння не заперечував, при цьому навіть зазначив, що два-три тижні тому вживав маріхуану.

Що стосується тверджень захисника про те, що ОСОБА_1 не було надано направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, слід зазначити, що положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, не передбачено складання та надання вказаного направлення у випадку відмови особи від проходження такого огляду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами захисника про те, що рапорт працівника поліції сам по собі не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, разом з тим по даній справі наявні і інші докази, які в сукупності з рапортом поліцейського підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не встановлено й під час апеляційного перегляду достатньо доказів на підтвердження факту здійснення працівниками поліції психологічного тиску на ОСОБА_1 під час проведення процедури огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що є посилання в апеляційній скарзі захисника.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Новака А.М. залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот