Справа № 538/1141/22
Провадження № 3/538/574/22

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2022 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Цімбота Л.Г., з участю секретаря Дробот О.П., захисника Пугача В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого начальником ДПРП 28 ДПРЧ, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

30.08.2022 р. до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов вказаний адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.08.2022 року серії ААБ № 007909, що складений 22.08.2022 р. о 9 год 50 хв інспектором СРПП ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коломієць Б.В. У вказаному протоколі зазначено, що «22.08.2022 року о 9 год 22 хв в м. Лохвиця по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував л/а Renault Duster днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку на місці та в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, в присутності адвоката Пугача В.О., суду пояснив, що дійсно 22 серпня 2022 р. він керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції за нібито не включений покажчик повороту, алкоголю він не вживав, проте був тоді в знервованому стані через сімейні проблеми, свідки були присутні лише при поставленні підписів в поясненнях та у відповідній графі протоколу; постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2, ст. 125 КУпАП, він оскаржив, рішенням суду від 22.09.2022 вона скасована, проте на даний час рішення суду не набрало законної сили.

Захисник Пугач В.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, підтримав пояснення, викладені у відповідному письмовому клопотанні, додатково зазначив про безпідставність зупинки.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до норм ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про те, що особа відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у порядку, чітко визначеному законодавством.

При цьому, згідно рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України", при оцінці доказів суд повинен застосовувати критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Згідно рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що є результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою посадовою особою до суду направлено як докази: протокол про адміністративне правопорушення від 22.08.2022 року серії ААБ № 007909, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копію постанови серії БАБ № 767938, направлення на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що було видане 22.08.2022 09 год 35 хв., а також відеозапис.

Під час дослідження відеозапису, що міститься на диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, судом було встановлено, що о 9 год 26 хв працівниками поліції був зупинений автомобіль, яким керувала особа ідентифікована в подальшому працівниками поліції як ОСОБА_1 , вимога про зупинку зі слів працівників поліції була подана у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вимог ПДР, а саме через не ввімкнення останнім покажчика повороту при зміні напрямку руху. О 9 год 32 хв працівником поліції задано запитання ОСОБА_1 , про те, чи пройде він освідчення на стан сп`яніння, і майже відразу оголошено про те, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП та постанова за не ввімкнений покажчик. О 9 год 47 хв працівником поліції вже в присутності двох осіб, які знаходилися на певній відстані від ОСОБА_1 , повторно запропоновано ОСОБА_1 пройти освідчення на стан сп`яніння на місці або в лікарні, на вказане ОСОБА_1 надано відповідь про відмову.

Суд, приймаючи рішення, зауважує, що одного лише протоколу про адміністративне правопорушення не достатньо для притягнення особи до відповідальності, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Проте з наявних в матеріалах справи та переглянутих судом відеозаписів вбачається, і на це суд звертає особливу увагу, що на них не зафіксовано те, що працівник поліції зазначає про наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак сп`яніння, зокрема запаху алкоголю з ротової порожнини, з моменту зупинки транспортно засобу о 9 год 26 хв і до поставлення ним питання о 9 год 32 хв про готовність пройти відповідний огляд. Про одну з таких ознак, як почервоніння, було оголошено вже після пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд в присутності свідків після 9 год 47 хв.

Крім того, суд вважає слушними і такими, що заслуговують на увагу, аргументи захисника, викладені в клопотанні від 06.09.2022р., про те, що наявне у матеріалах справи направлення на огляд водія оформлене після складання адміністративного протоколу, оскільки о 9 год 33 хв ( в час складення якого, що зазначений в цьому направленні), до чи після зазначеного часу на місці оформлення протоколу у присутності ОСОБА_1 чи свідків воно не заповнювалось. Крім того, при оголошенні складеного протоколу о 10 год 07 хв, зокрема при оголошенні працівником поліції документів (доказів, доданих до протоколу) про наявність такого направлення зазначено не було.

Що стосується аргументу захисника про безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу і як підстава для закриття провадження у справі, суд вважає його на час винесення цієї постанови необґрунтованими та передчасними, оскільки копії відповідного судового рішення не надано, та зазначено, що таке судове рішення на даний час не набрало законної сили.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не було дотримано вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015, а вина ОСОБА_1 не доведена вагомими, чіткими і узгодженими між собою доказами, всі сумніви мають трактуватися на користь особи.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Тому на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота