КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Суддя - Кулікова С.В.
№ 33/824/2375/2022
П О С Т А Н О В А

м. Київ Справа № 757/11374/22

22 серпня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Вершняка Вадима Михайловича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду, 02 серпня 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Вершняк В.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що оскаржувану постанову вручено представнику ОСОБА_1 01 серпня 2022 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена Печерським районним судом міста Києва 12 липня 2022 року.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вершняк В.М. був присутній в судовому засіданні 12 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 адвокат Вершняк В.М. подав 02 серпня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В суді апеляційної інстанції при дослідженні підстав пропуску строку на апеляційне оскарження встановлено, що скаржником не надано будь-яких доказів того, що перешкоджало оскаржити постанову суду першої інстанції від 12 липня 2022 року у строки встановлені КУпАП, враховуючи, що захисник ОСОБА_1 адвокат Вершняк В.М. був присутній в судовому засіданні 12 липня 2022 року.

Суд вважає, що у сторони захисту була наявна можливість звернутися з апеляційною скаргою в строки встановлені КУпАП враховуючи, що захисник був обізнаний про результат розгляду справи, оскільки був присутній під час проголошення постанови, що фактично ним не заперечується. Сам по собі факт не отримання копії повного тексту постанови в день її проголошення, враховуючи присутність захисника в судовому засіданні не свідчить про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Будь-яких інших доводівповажності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року захисником не зазначено та відповідних доказів не надано, а тому наведені ним причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Враховуючи вищевикладене, зазначені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 адвокату Вершняку Вадиму Михайловичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною таоскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кулікова С.В.