ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/829/22 Справа № 202/1698/22 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ткаченка Дениса Володимировича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2022 ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 18 квітня 2022 року о 22 годині 15 хвилин у м. Дніпро, по вул. Осінній 5, керував транспортним засобом Mitsubishi д/н НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу "Драгер" та результат огляду склав 1,07 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Ткаченко Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, перевіряючи зібрані у справі докази щодо доведеності вини ОСОБА_1 , не надав належної оцінки його поясненням, який зазначив, що повертаючись додому, його автомобіль зламався та у подальшому на ньому він не рухався. Проте, у той час до ОСОБА_1 підійшли військові особи й під психологічним примусом змусили надати викривальні пояснення, які були зафіксовані на відеозаписі, долученому до протоколу та які не відповідають дійсності.

Разом з цим, захисник посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не деталізовано ознак сп`яніння ОСОБА_1 та відсутнє посилання на відсторонєння ОСОБА_1 від керування автомобілем, що надає обґрунтовані сумніви вважати законними дії працівників поліції. Також, апелянт зауважує, що ОСОБА_1 під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не було роз"яснено його прав, зокрема право мати захисника, чим порушено його конституційне право на захист. Окрім того, захисник вказує, що у справі відсутнє направлення на проходження огляду водія на стан алкогольного сп"яніння, як того вимагає закон, що є грубим порушенням вимог порядку проведення огляду на стан сп"яніння, однак судом ці обставини залишилися не перевіреними, через що, на переконання захисника, постанова підлягає скасуванню.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисників Кулікова Г.І. та Ткаченка Д.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з того, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 064152 від 18 квітня 2022 року, в якому викладена суть правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із зазначенням результатів огляду на стан алкогольного сп"яніння, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; роздруківкою спеціального технічного засобу «Drager» тест № 1519 прилад № ARНК- 0530 від 15.04.2022, результат якого позитивний та становить 1.07 % проміле, засвідчений підписом ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп"яніння погодився; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано процедуру огляду на стан алкогольного сп"яніння ОСОБА_1 , за обставин, викладених у протоколі, після проведення якої водій з результатами огляду погодився та бажання пройти огляд у медичному закладі не виявив, хоча працівником поліції таке право ОСОБА_1 було роз"яснено.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою керуванні транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При цьому, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтвердив, що у цей день вживав алкогольні напої, керував транспортним засобом до того часу, як до нього підійшли працівники поліції та самостійно повернувся додому на своєму автомобілі.

За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не деталізовані ознаки сп`яніння, які були виявлені у водія, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до вимог п. 10 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, у випадку встановлення працівниками поліції знаходження водія у стані сп"яніння, у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються результати такого огляду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення було складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи та істотних недоліків, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказам, не має.

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було вручено направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, є також необґрунтованим, з огляду на те, що відповідно до ст. 266 КУпАП, лише у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, тоді як ОСОБА_1 з результатами огляду погодився, тому підстав для його направлення до медичного закладу у працівників поліції не було.

Отже, апеляційним судом не встановлено порушень порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп"яніння і проведення такого огляду, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги, є безпідставними.

Доводи скарги про не роз"яснення ОСОБА_1 працівниками поліції його прав та обов"язків, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 у протоколі власноручним підписом підтвредив, що права та обов"язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз"яснені та зрозумілі, що підтверджується й відеозаписом.

Що стосується доводів скарги про те, що ОСОБА_1 змусили надати викривальні пояснення, які були зафіксовані на відеозаписі, долученого до протоколу, то вони не заслуговують на увагу та розцінюються судом як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

При цьому, жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції, та ставили б під сумнів наявність підстав для складання протоколу, під час апеляційного розгляду не встановлено й стороною захисту таких суду не надано.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, не спростовує наявність події правопорушення та не може бути підставою для скасування судового рішення.

Доводи захисника про недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, й вони не викликають сумнівів у їх достовірності і судом надано їм належну та обґрунтовану правову оцінку.

З огляду на викладене, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника, є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Ткаченка Дениса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко