Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7536/21 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколу приживає в АДРЕСА_2 , непрацюючої,

в с т а н о в и в :

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 27.11.2021 року о 20:42 год. в м. Бердичів по вул. Козацька, 52, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Mazda CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) однак від проходження відповідно до встановленого поряду огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду захисником Олянюком В.Л. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На його переконання, постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню з таких підстав.

Вважає, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які могли б бути підставою для зупинки її транспортного засобу, згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Вказує, з відеозапису відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 рухалась автомобілем не порушуючи правил дорожнього руху та без очевидних ознак несправності її автомобіля, як це зазначено у п. 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

На думку сторони захисту, ОСОБА_1 була зупинена поліцейськими без належних на те підстав, а тому протокол про адміністративне правопорушення складений відносно неї за ч. 1 ст.130 КУпАП є недопустимим доказом, що відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Також, зазначає, що дії працівників патрульної поліції не роз`яснено ОСОБА_1 наслідків відмови у проходженні огляду.

Вважає, що працівники поліції такими діями фактично спонукали ОСОБА_1 до висловлення відмови від проходження огляду, а також вони порушили порядок направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не вручили ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Захисник Олянюк В.Л. та особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання на розгляд апеляційної скарги 07.07.22 року не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, просили відкласти розгляд справи через відсутність транспортного сполучення та паливну кризу.

Судом було відкладено розгляд справи та попереджено захисника, що у випадку повторної неявки справу буде розглянуто без участі сторін, а причини неявки визнано надуманими.

08.09.22 року о 10:00 год. захисник Олянюк В.Л. та особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 повторно на розгляд апеляційної скарги не з`явилися, хоча завчасно, за два місяці були повідомлені про час розгляду справи, а тому враховуючи ці обставини, визначені строки розгляду справи в апеляційному суді, аналогічну поведінку в суді першої інстанції, де розгляд відкладався через неявку 7 разів, апеляційний суд не вбачає поважних причин, які об`єктивно перешкодили їм з`явитися до суду, їх поведінку вважає зловживанням своїми правами направленими на уникнення від відповідальності ОСОБА_1 за закінчення строків визначених ст. 38 КУпАП, а тому вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також відеозаписом здійсненим поліцейськими.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №953399 від 27.11.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки її поведінка, мова свідчила, що остання може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керувала транспортним засобом.

З відеозапису з автомобільного відеореєстратора (відеофайл 2_) здійсненого працівниками поліції вбачається, що ОСОБА_1 керувала автомобілем Mazda CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського (відеофайл 0000961__0008) слідує, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. З даного відеозапису також вбачається, що після зупинки автомобіля Мазда, на місце прибув заявник, який звертався на службу 102. Поліцейським він повідомив, що причиною його звернення на лінію 102 стало те, що водій автомобіля Мазда рухалась по бордюрах, виїжджала на зустріч його автомобілю. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи найближчому медичному закладі ОСОБА_1 пропонувала поліцейським з ними домовитися. На роз`яснення поліцейського, що відмова від огляду тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 відповіла «нічого страшного».

Вказані обставини підтверджують висновки суду, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, була зупинена за порушення вимог п. 2.3. «в», 2.1. «а» ПДР України, (не використовувала ремені пасивної безпеки та не мала при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), а після виявлення в неї ознак алкогольного сп`яніння відмовилася проходити огляд, порядок проходження якого їй було детально роз`яснено працівником поліції.

Зазначені докази, які на думку апеляційного суду є належними та допустимими, оскільки відповідають вимогам зазначеним у ст. 251 КУпАП, повністю підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Олянюка Віталія Леонідовича залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук