Справа № 348/1531/20
Провадження № 33/4808/504/22
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Любчика С.Р.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,провадження по адміністративній справі щодо нього закрито підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції встановлено, що о 09 год. 56 хв. 21 серпня 2020 року в с. Добротів по вулиці Українській, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, а саме: автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, при виконанні обгону не впевнився в безпечності, та скоїв зіткнення з траспортним засобом «Citroen C4» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку та повертав ліворуч на АЗС. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 порушив П.П. 12.1, 14.6 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова судді від 29.07.2022 не відповідає вимогам закону і прийнята без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що відсутні підстави, які б давали можливість суду вважати, що докази є належними та допустимими.

Суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що в момент обгону в автомобілі «Citroen C4» не був увімкнений відповідний покажчик повороту.

Також зазначає, що у протоколі допущено ряд порушень, які потрібно виключити з пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення, а саме: ні в протоколі, ні в доданих матеріалах не зазначено жодну з умов, визначених п. 14.6 ПДР України, при яких обгін транспортних засобів заборонено. Пункт 14.6 має підпункти, однак в протоколі не конкретизовано, який саме підпункт п. 14.6 порушено ОСОБА_1 .

Крім того висновками експертів не встановлено невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам саме п. 14.6 ПДР України.

Також вважає, що при розгляді справи судом допущено ряд порушень матеріального та процесуального права, які призвели до винесення необґрунтованої та незаконної постанови.

Неправильне застосування зазначених норм на думку ОСОБА_1 проявляється у тому, що: в оскаржуваній постанові суд вказав, що ОСОБА_1 «не вибрав безпечної швидкості руху в населеному пункті», однак слів «в населеному пункті» у протоколі про адміністративне правопорушення немає. Тим самим суд самостійно замінив фабулу адміністративного правопорушення.

Крім цього, в постанові суду зазначено таке: «в судовому засіданні доведено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень ПДР, зокрема п. 12.1 та 12.4 ПДР України», однак про порушення п. 12.4 ПДР України в протоколі про адміністративне правопорушення нічого не вказано. Тому є очевидною зміна судом у цій частині фабули адміністративного правопорушення.

Суд обґрунтував вину ОСОБА_1 , серед інших доказів, поясненнями потерпілого ОСОБА_3 проте вказане пояснення повністю спростовується переглянутим в судовому засідання відеозаписом з відеореєстратора іншого автомобіля, згідно з яким на автомобілі «Citroen C4» не видно увімкненого покажчика повороту. Крім цього, як вбачається з цього відеозапису, ОСОБА_1 на своєму автомобілі вже розпочав здійснювати маневр обгону, після чого водій ОСОБА_3 почав повертати ліворуч. Щодо увімкненого лівого покажчик повороту в автомобілі «Citroen C4» і нічого не говорив, і не міг говорити, оскільки такий покажчик не був увімкнений.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 та пояснення його дружини ОСОБА_2 , адже їх пояснення не суперечать об`єктивним даним дослідженим у судового засіданні: схемі ДТП, фотографіям і відео запису.

Вважає, що судом першої інстанції при розгляді вказаної адміністративної справи не було враховано вимог закону, що призвело до постановлення хибного рішення. Матеріалами справи не доведено порушення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення пунктів правил дорожнього руху.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та його захисник Любчик С.Р., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, Під час апеляційного розгляду:

- апелянт ОСОБА_1 та його захисник Любчик С.Р. підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку від відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з приписами КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суд першої інстанції вмотивовано дійшов до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України, оскільки ОСОБА_1 не дотримався безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати та керувати транспортним засобом.

Це підтверджується змістом проведених еспертиз та з урахуванням пояснень учасників ДТП. Згідно висновку № СЕ-19/109-22/1109-ФП від 14.04.2021 року, складеного судовим експертом Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України Роїком В.В., та які суд першої інстанції правильно прийняв до уваги, швидкість з якою рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , на відеозаписі з моменту, коли автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter» знаходиться щодо середини дороги повороту праворуч на с. Красне, відповідно до скріншоту №1, що є додатком до постанови про призначення судової фототехнічної експертизи, до моменту, коли автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter» здійснює зіткнення із автомобілем «Citroen C4» д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до скріншоту №2, що є додатком до постанови про призначення судової фототехнічної експертизи. При умові, що відстань між цими зафіксованими моментами 332 метри, становить приблизно 89,19 км/год. +/- 3,57 км/год.

Враховуючи додатково надані уточнення, про те що відстань від середини дороги повороту праворуч на с. Красне (додаток скріншот №1) до моменту зіткнення (ДТП) транспортних засобів (додаток скріншот №2) становить 332 метри, то відповідно швидкість автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , розраховувалася не з моменту обгону автомобіля, з якого велась відеозйомка, а тільки на вказаному відрізку автодороги, тобто від середини дороги повороту праворуч на с. Красне (додаток скріншот №1) до моменту зіткнення (ДТП) транспортних засобів (додаток скріншот №2). Швидкість руху автомобіля, з якого велась відеозйомка, що становить 50 км/год., а також відстань між опорами електропередач, що становить 35 метрів, на надання висновку швидкість руху автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» не впливають (а.с. 118-127.)

Твердження апелянта про те, що він мав перевагу в русі адже перебував вже у стані обгону не є слушним, тому що зіткнення відбулось на смузі зустрічного руху, що підтверджує як схема ДТП, так і з зміст відеозапису з відео реєстратора автомобіля, який рухався позаду автомобілів, що були учасниками ДТП.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що в момент обгону в автомобілі «Citroen C4» не був увімкнений відповідний покажчик повороту, оскільки такі пояснення спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При цьому свідок ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 , тому до наданих нею пояснень суд ставився критично.

Разом з тим висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п. 12.4 ПДР України, хоча і ґрунтується на матеріалах цього провадження та висновку експерта, проте виходить за межі пред`явленого обвинувачення, яке висунуте у протоколі ДТП (а.с. 1), з якого вбачається, що пред`явлено обвинувачення по п. 12.1 та п. 14.6 ПДР України.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі обвинуваченнями є слушними, а тому слід виключити з мотивувальної частини судового рішення висновок про порушення ОСОБА_1 п. 12.4 ПДР України.

Твердження апелянта про вихід за межі обвинувачення в частині, що не вибрав безпечної швидкості руху в населеному пункті, не є слушним, оскільки місцем вчинення ДТП є населений пункт про що зазначено в протоколі та не оспорюється учасниками ДТП.

Твердження апелянта про порушення іншим учасником ДТП правил дорожнього руху під час ДТП не суперечать досліджуваним під час апеляційного перегляду матеріалам провадження, разом з тим можуть бути перевірені в межах справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 , за умови складання відповідного протоколу уповноваженою особою.

Щодо порушення п. 14.6 ПДР України, про що зазначено в обставинах, які визнані судом доведеними, вважаю що немає необхідності виключати такі посилання, так як в мотивувальній частині судового рішення зазначено про недоведеність такого обвинувачення.

Таким чином апеляційну скаргу належить задовольнити частково та змінити судове рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП змінити.

Виключити з мотивувальної частини судового рішення висновок про порушення ОСОБА_1 п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло