ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/7232/20 Номер провадження 33/814/531/22Головуючий у 1-й інстанції Макаров В.О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Чернишова Бориса Сергійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 08 листопада 2020 року о 12 год. 20 хв. по пр.Любові Малої, 34 в м. Харкові керував автомобілем ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив адвокат Чернишов Б.С., діючий в інтересах ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що матеріали справи містять як доказ рапорт рядового поліції 3 роти 4 батальйону Федорова Є., який не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також в матеріалах справи міститься повістка про виклик ОСОБА_1 у судове засідання, однак будь-яких даних направлення йому цієї повістки у матеріалах справи немає.

Вказував, що відсутні будь-які докази попередження свідків, які надавали пояснення, за дачу завідомо неправдивих показів.

Зазначав, що проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі можливе лише у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або незгоди з їх результатом.

Ураховуючи викладене, прохав постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року скасувати, а провадження закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року.

Клопотання обгрунтовував тим, що доказів направлення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

З матеріалами справи адвокат Чернишов Б.С. ознайомився лише 14 квітня 2021 року, а також отримав копію постанови.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова проголошена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Чернишова Б.С.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 або його захисником Чернишовим Б.С копії оскаржуваної постанови.

Разом з тим, відповідно до заяви адвоката Чернишова Б.С. про ознайомлення з матеріалами справи від 12 квітня 2021 року, останній був ознайомлений з матеріалами справи 14 квітня 2021 року, після чого ним 15 квітня 2021 року була подана апеляційна скарга.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , матеріали справи не містять відомостей про отримання ним копії оскаржуваної постанови, а з матеріалами справи адвокат ознайомився лише 14 квітня 2021 року, після чого 15 квітня 2021 року ним була подана апеляційна скарга засобами поштового зв`язку, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, при цьому не повідомив про причину неявки.

В силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає перешкод щодо розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 110029 від 08 листопада 2020 року, письмовими поясненнями свідків, рапортом працівників патрульної поліції, відеозаписом від 08 листопада 2020 року.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №110029 від 08 листопада 2020 року вбачається, що 08 листопада 2020 року о 12 год. 20 хв. по пр.Любові Малої, 34 в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

Згідно рапорту поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Федорова Є.М., 08 листопада 2020 року під час патрулювання надійшла інформація про те, що водій автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться у стані наркотичного сп`яніння.

В ході спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду закладі охорони здоров`я останній відмовився у присутності двох свідків у встановлено законом порядку, в результаті чого на нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищевказане підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписом долученим до матеріалів справи на якому зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Пояснення свідків апеляційний суд вважає як належний і допустимий доказ, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання адвоката Чернишова Б.С. на те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не пропонували йому пройти такий на місці зупинки транспортного засобу, на увагу суду не заслуговують, враховуючи таке.

У пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735 від 09.11.2015 року зазначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 7 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені в пункті 4 розділу I Інструкції N 1452/735 від 09 листопада 2015 року, на місці зупинки транспортного засобу, однак провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці неможливо, тому працівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти такий у медичному закладі в лікаря-нарколога.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Крім того ОСОБА_1 була надана можливість у суді апеляційної інстанції надати свої пояснення або заперечення, однак останній не з`явився до суду.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату Чернишову Борису Сергійовичу, діючому в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Чернишова Бориса Сергійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль