Справа № 587/1397/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Сумській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, працездатного, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , посвідка на постійне місце проживання ІН086549 від 27.01.2015 р. органом №5901,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 вересня 2022 року серії ААБ № 315893, ОСОБА_1 , 10 вересня 2022 року близько 18 години 11 хвилин, в с. Софіївка, вул. Сумська, 35, Сумського району, ОСОБА_1 , керував автомобілем IVECO 59.12 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Правопорушення було зафіксовано з допомогою нагрудного відеореєстратора поліцейського.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, зазначив що він не був за кермом зупиненого автомобіля, що належних доказів того, що він керував автомобілем 10 вересня 2022 року суду не надано, відеозапис не дає підстав з достовірністю вважати, що саме він керував автомобілем IVECO 59.12 в зазначений в протоколі час. Пояснив, що він не погодився проходити огляд на стан сп`яніння оскільки він їхав як пасажир і не було в цьому сенсу, однак працівники поліції на зауваження що він не керував транспортним засобом ніяк не відреагували.
Дослідивши надані докази, вважаю, що достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності , передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається.
Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння суду наданий відеозапис вчиненого правопорушення, який досліджений під час розгляду.
З дослідженого відеозапису вбачається, що автомобіль IVECO 59.12 державний номерний знак НОМЕР_1 зупинено працівниками поліції в подальшому поліцейський підійшов до автомобіля, який зупинився на деякій відстані, за кермом якого перебувала інша особа а ОСОБА_1 , сидів поруч на пасажирському сидінні. Працівник поліції зазначив, що водій змінився поки вони направлялись до автомобіля. Однак, факт керування ОСОБА_1 автомобілем не зафіксований, таким чином, не можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем 10.09.2022 р.
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, чи відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння. Факт керування транспортним засобом, як і стан алкогольного сп`яніння водія під час керування транспортним засобом повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було надано достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження факту того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, 10.09.2022 р., та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відсутні будь які докази.
Відповідно до ст.ст.251,252,280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували вину ОСОБА_1 суду не надано, досліджений відеозапис про вчинення ним адміністративного правопорушення не дає можливості прийти до висновку про керування транспортним засобом ОСОБА_1 , досліджені судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за необхідне застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.130 ч.1, ст.247 п. 1 , п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.М. Черних