Справа №478/533/22 пров. №3/478/393/2022
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

01.09.2022 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. за участю секретаря Поліщук С.П. особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Казанка Миколаївської області, громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , працюючої ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» психологом,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП,

В с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №752915 від 20.07.2022 року вбачається, що 20.07.2022 року о 16 год. 25 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в АДРЕСА_1 нетактовно в грубій формі відповіла гр. ОСОБА_2 , яка зробила їй зауваження за розпалене багаття на території домоволодіння, чим вчинила відносно гр. ОСОБА_2 дрібне хуліганство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.173 КУпАП як дрібне хуліганство.

При судовому розгляді справи ОСОБА_1 винною себе не визнала пояснила, що дійсно 20.07.2022 року приблизно о 16 год. 25 хв. перебуваючи на території подвір`я свого домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , спалювала непотрібний папір, коли раптово багаття перекинулося на суху траву, яка почала горіти, намагаючись погасити полум`я вона пішла по воду, коли на територію її подвір`я прийшла раніше не відома їй жінка, яка посилаючись на те, що вона працює в прокуратурі почала робити їй зауваження щодо розпаленого багаття на, що вона вибачилася та відповіла, що зараз заллє багаття водою і воно погасне та попросила покинути територію її домоволодіння, але остання почала погрожувати викликом поліції. Зазначила, що гр. ОСОБА_2 не ображала нецензурною лайкою та інших подібних дії щодо неї не вчиняла, з протоколом не згодна.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія, яка посягає на громадський порядок, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №752915 від 20.07.2022 року вбачається, що 20.07.2022 року о 16 год. 25 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в АДРЕСА_1 нетактовно в грубій формі відповіла гр. ОСОБА_2 , яка зробила їй зауваження за розпалене багаття на території домоволодіння, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , які маються в матеріалах справи вбачається, що 20.07.2022 року вона повертаючись з роботи додому побачила, що на території домоволодіння по АДРЕСА_3 горить багаття, на її зауваження власниця домоволодіння не відреагувала, а лише почала висловлювалася в її бік нецензурною лайкою, посилаючись на те, що вона як власник даного домоволодіння має право робити все, що завгодно, у зв`язку з чим нею було викликано працівників поліції.

Так, статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Структура складу адміністративного правопорушення містить:

1) об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

2) об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;

3) суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

4) суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно з диспозицією ст.173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне з цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян.

Із змісту цієї норми випливає, що мотивами такої поведінки є намір порушити громадський порядок та спокій громадян, проявити неповагу до суспільства, тобто хуліганський мотив.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 27.04.2015 року за результатами перегляду постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30.08.2011 року, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Однак, за наслідками розгляду даного провадження не можливо констатувати факт хуліганського мотиву поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як і факт образливого чіпляння, або ж знаходження у момент подій відображених у протоколі інших осіб (перехожих).

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії.

Однак, для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

Також, слушним буде зауважити, що при хуліганстві об`єктом захисту є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішнім виявом (набором фактів) хуліганство певним чином схоже на ряд інших діянь, зокрема найбільше на ті з них, які посягають на здоров`я, честь та гідність людини, її майно. Однак схожість цих діянь не завжди може бути підставою для визнання їх однаковими (рівнозначними).

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Цих обставин у даній справі не установлено.

Крім, письмових показань ОСОБА_2 , її заяви про вчинення щодо неї правопорушення, інших доказів, які б, були належними та допустимими, та підтверджували дані вказані у протоколі матеріали справи не містять.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які вказували на порушення ОСОБА_1 громадського порядку здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При таких обставинах, враховуючи засади законності та презумпції невинуватості, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прихожу висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі у відповідності з положеннями п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяСябренко І.П.