Справа № 567/333/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., при секретарі Пономаренко Р.А., за участю захисника Кордиша А.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого в ДП "Острозький лісгосп", посвідчення водія НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила:

25.03.2022 близько 18:58 год. на а/д Слобідка-Межиріч, ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ 2121", реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотесту DRAGER 6810, що підтверджується тестом №2963 від 25.03.2022.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчинення вказаного правопорушення не визнав, заперечив, що керував транспортним засобом. Пояснив, що 25.03.2022 він разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 рухались автомобілем ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 . Вказує, що рухаючись по а/д Слобідка-Межиріч, в автомобілі відмовила електроніка та автомобіль зупинився. Тоді ОСОБА_2 пішов за майстром для усунення несправності автомобіля. Поки не було ОСОБА_2 , ОСОБА_1 весь час перебував біля автомобіля та в салоні. Біля 19:00 год. до місця, де був зупинений автомобіль, приїхали працівники поліції, які в ході розмови висловила припущення, що він, як водій, може перебувати у стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти тест для визначення стану сп`яніння на що він спершу відмовився, але згодом погодився. Також вказує, що пояснював працівникам поліції, що він не керував даним авто. Однак працівники поліції в подальшому склали відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому вказали, що він керував автомобілем перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Підтвердив, що пройшов огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора, який показав позитивний результат. Зазначив, що був згідний з показником тесту.

Захисник Кордиш А.А. в судовому засіданні вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведена, оскільки він не був водієм транспортного засобу, а матеріали справи не містять достатньо доказів наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 вказав, що 25.03.2022 він разом зі своїм знайомим ОСОБА_1 рухались автомобілем ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував Вказує, що рухаючись по а/д Слобідка-Межиріч, в автомобілі раптово виникли несправності та автомобіль зупинився. Тоді ОСОБА_2 пішов в с.Слобідка за майстром для усунення несправності автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 25.03.2022 під час несення служби ним було виявлено автомобіль ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 . При спілкуванні з водієм вказаного автомобіля ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу на що він погодився. Зазначає, що результат тесту був позитивний. Не пам`ятає чи заперечував ОСОБА_1 що він був водієм вказаного транспортного засобу. На місці події здійснювалась відеофіксація.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з таких підстав.

За змістом ст.ст.251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 25.03.2022 серії ААБ №184696, та матеріалами справи: направленням на огляд водія від 25.03.2022, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, а також наданим відеозаписом, який отримано в порядку, передбаченому ст. 251 КУпАП.

Відповідно до результатів тестування ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотесту DRAGER від 25.03.2022 вбачається, що в ОСОБА_1 о 19:36 год. встановлено алкогольне сп`яніння, результат тесту 1,29‰.

Використання медичних виробів Газоаналізатори DRAGER Alkotest, які були завезені та реалізовані на території України, та введені у експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання.

Як встановлено з Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, дане Свідоцтво, яке видане для підтвердження відповідності вимогам законодавства - Alkotest DRAGER 6810, чинне до 19.08.2022.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, на якому зафіксована подія, яка мала місце 25.03.2022, суд пересвідчився у тому, що працівник патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився та пройшов такий тест на місці зупинки транспортного засобу та не оспорював показники алкотесту.

Також з наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спершу не оспорював що він був водієм транспортного засобу, а лише в подальшому вказав, що він автомобілем не керував.

Відповідно до довідки ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 25.03.2022 №1239/202/01/10-2021 встановлено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності: 25.03.2022 - за ч. 5, 10 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 №1452/735, згідно яких огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, слід зазначити, що процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 №1103 (далі Порядок).

Зокрема, пунктом 3 Порядку передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я (далі МОЗ) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання Міністерством охорони здоров`я України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858 (далі Інструкція).

Порушень працівниками поліції вимог Інструкції «Про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для закриття справи, не встановлено.

Пояснення ОСОБА_1 про невизнання вини, а також неодноразову його зміну позиції щодо факту керування транспортним засобом, суд вважає необґрунтованими та такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Також, суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_2 про те, що саме він був водієм транспортного засобу, та не може прийняти його пояснення, як достовірні, за відсутності інших доказів, що підтверджували б дані обставини, оскільки такі пояснення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, окрім того даний свідок перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_1 , що ставить під сумнів його неупередженість. Окрім того, відеоматеріали справи не містять відомостей про його присутність на місці події.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, аніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 не наведено суду будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Отже, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних доказів, які повністю узгоджуються між собою, підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин стороною захисту не надано.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 було належним чином забезпечено проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Так, згідно правового поля України (п.2.9 «а» ПДР України, ст.16 Закону України «Про дорожній рух») водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та згідно ст. 130 КУпАП у разі порушення встановлених заборон водій несе встановлену відповідальність.

Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, а тому суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Також застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, який за віком є працездатною особою, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин за вчинення правопорушення, а також береться до уваги те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставини справи, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.8, 24, 36, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"

постановила:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 34000 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.