Справа № 203/2012/22
Провадження № 3/0203/1283/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кошліченко Н.В., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 052779 від 12 червня 2022 року, водій ОСОБА_1 12 червня 2022 року о 12 год. 12 хв. у м. Дніпрі по пр.Пушкіна, 43, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. В установленому законодавством України порядку ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння відмовився як на місці зупинки з застосуванням газоаналізатора Драгер, так і в закладі охорони здоров`я. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його адвокат Кошліченко Н.В. в судовому засіданні підтримали раніше подане клопотання про закриття провадження, просили його задовольнити. В обґрунтування клопотання зазначено, що з даним протоколом ОСОБА_1 не згодний, вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення з ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол складено з грубим порушенням ст. 266 КУпАП, а саме протокол є неналежним доказом, у зв`язку із чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та вказала на наступні порушення: ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції, які навіть не повідомили підставу зупинки та без пояснення підстави зупинки попросили надати документи на право керування транспортним засобом та на транспортний засіб; одразу було запропоновано пройти медичне освідування за допомогою газоаналізатора Драгер, при цьому не назвав жодної ознаки сп`яніння; працівником поліції не було надано самого газоаналізатора Драгер, щоб можна було перевірити його сертифікат та цілісність упаковки мундштука; в результаті відмови від застосування газоаналізатора Драгер, інспектори поліції не запропонували пройти медичний огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі лікарем наркологом, оскільки медичний огляд проводиться саме у медичному закладі; під час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, в тому числі право на захист; після складання протоколу працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, йому було лише видано тимчасове посвідчення, і він поїхав далі. Перелічені неправомірні дії працівників поліції зафіксовані на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, згідно ст.35 ЗУ Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху України;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до МКУ, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

До матеріалів справи долучено рапорт працівника поліції, згідно якого вказано, що підставою для зупинки транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 стало порушення ним ПДР України.

Проте в порушення вимог вищевказаної статті, у рапорті поліцейського не зазначено конкретного пункту ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», на підставі якого, ними був зупинений автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 .

Також, суд зазначає, що сам по собі рапорт поліцейського не може бути належним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Не містить причини зупинки і переглянутий судом відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, наявний в матеріалах справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначений порядок огляду на стан сп`яніння передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 (далі, Інструкція).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

П. 1 розділу ІІ вказаної інструкції визначає, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Частинами 2-5 ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.п.6,7 розділу І Інструкції, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Згідно п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, встановлення стану алкогольного сп`яніння потребує застосування спеціальних процедур та може бути підтверджений виключно належними доказами відповідним медичним висновком або результатами огляду із застосуванням спеціальних засобів, а відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, лише за умови дотримання порядку проведення огляду, передбаченого Інструкцією.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд зазначає, що в судовому засіданні було перевірено додержання працівниками поліції зазначених вимог щодо належного порядку проходження особою огляду на стан сп`яніння, у відповідності до норм чинного законодавства, шляхом перегляду відеозапису з нагрудних камер інспекторів поліції, що доданий до матеріалів справи. На записі не зафіксовано ані факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ані повідомлення про причини зупинки його транспортного засобу, ані виявлення ознак алкогольного сп`яніння, на підставі встановлення яких вимога про проходження огляду на стан сп`яніння може бути законною та такою, що відповідає встановленим вимогам чинного законодавства.

Також, оскільки було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, інспекторами поліції, в порушення норм ст. 266 КУпАП, не було складено акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не забезпечено проведення його огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, а також не видано направлення до такого закладу охорони здоров`я для його проходження.

Суд наголошує, що закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст.130 КУпАП, лише за керуванням такою особою транспортним засобом і лише за наявності ознак такого сп`яніння, що в даному випадку встановлено та підтверджено доказами не було.

Також, згідно до положень ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази виконання вищевказаних вимог закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суд вважає, що порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу, є істотними та доходить висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного твердження про наявність вини ОСОБА_1 не вбачається за можливе.

Дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів адвоката Кошліченка Н.В. щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в цій справі докази, приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно, наявності в його діях складу цього правопорушення, у зв`язку з чим, справа щодо неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик