ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 631/763/21 Номер провадження 33/814/418/22Головуючий у 1-й інстанції Трояновська Т.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 01 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 01 лютого 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 29.07.2021 року, о 17:21 год., в с. Новоселівка Харківського району Харківської області, по вул. Воскресінській, 179, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом мопедом марки «Honda super dio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST 6820», у присутності двох свідків, результат тесту 0,26%.

Вказаними діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та визнати вчинене правопорушення малозначним відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити від відповідальності, обмежившись усним зауваження та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована недотриманням працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння (далі Інструкція), невідповідністю протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Також вказує що відеозапис, який складається з 2 файлів здійснено на невідомий прилад, не містить всіх обставин правопорушення, а отже не може бути взятий до уваги в якості належного доказу.

В матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд, що крім іншого, свідчить про недотримання вимог стосовно роз`яснення права водію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Окрім того вказує на можливе існування технічної похибки в самому приладі алкотестера, зважаючи на незначне відхилення від норми та малу дозу виявленого алкоголю.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що її вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №163183, результатом алкотестера Драгер 0.26% проміле, поясненнями свідків та відеозаписами.

Натомість, вказані висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає недостатньо обґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на переконливих і взаємоузгоджених між собою доказах, які б відповідали критерію «поза розумним сумнівом».

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами алкотестеру Драгер.

З доданих до протоколу відеозаписів, а саме відеореєстратора з поліцейського автомобіля, вбачається та не заперечується факт керування ОСОБА_1 мопедом марки «Honda super dio», яка була зупинена поліцейськими за факт керування без мотошолому.

В подальшому відеозапис спілкування з водієм, проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився на невідомий технічний пристрій.

Згідно наказу № 1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Доданий до протоколу відеозапис, що розміщений на 1 файлі, загальною тривалістю 03:19 хв., здійснений не на спеціальний технічний засіб, портативний відеореєстратор бодікамеру, оскільки не містить дати, часу, номеру технічного засобу, що відображається протягом всієї зйомки.

В порушення норм ст. 266 КУпАП та Інструкції, відеозйомка здійснена працівниками поліції на невідповідний технічний засіб не може бути взята до уваги як належний доказ, а відтак зафіксований на ньому перебіг подій підлягає критичній оцінці.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Частиною 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Тобто, ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у водія є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим складений працівниками поліції протокол не містить виявлених візуальних ознак алкогольного сп`яніння у водія, які б слугували достатньої правовою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння та обмежується загальною фразою «в стані алкогольного сп`яніння».

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З протоколу також вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST 6820», результат тесту 0,26%.

Між тим, зважаючи на можливу похибку при проведенні огляду, оскільки результат огляду 0,26 проміле не набагато відрізняється від допустимого значення - 0,2 проміле, працівники поліції не запитували у водія згоди чи незгоди з вказаним результатом огляду на стан сп`яніння, не пропонували пройти огляд в медичному закладі для підтвердження чи спростування показників продуття.

Про факт відмови від проходження огляду в медичному закладі нічого не відображено і в поясненнях свідків.

Беручи до уваги, що зібрані працівниками поліції докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння не відповідають критерію «поза розумним сумнівом», фактично зібрані з порушенням норм КУпАП та положень вищевказаної Інструкції, апеляційний суд приходить висновку про помилковість твердження суду першої інстанції щодо доведеності факту перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а відтак постанова суду підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях притягнутої особи складу та події правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 01 лютого 2022 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна