КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою його захисника Сосєдка М.О. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.07.2022 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 24.04.2022 року, о 22 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Драйзера, 2-Г, ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, який відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Сосєдко М.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.07.2022 року, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення працівниками поліції встановленої процедури проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки під час його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення свідки були відсутні, а також працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом.

Також апелянт вказує, що в порушення вимог вищезазначеної Інструкції, в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відсутні дані, у який спосіб та з використанням яких спеціальних технічних засобів поліцейський встановив у ОСОБА_1 ознаки стану алкогольного сп`яніння.

Крім того зазначає, що наявний у справі відеозапис з нагрудного відеореєстратора є неповним, відеофіксація зазначених у протоколі обставин здійснювалась преривчасто, не відображає усіх фактичних обставин даної справи та була розпочата з моменту безпосереднього спілкування з ОСОБА_1 .

Також апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик в якості державного обвинувача - представника Деснянської окружної прокуратури м. Києва.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисник Сосєдко М.О. в судові засідання апеляційного суду не з`явились, 31.08.2022 року захисник направив до суду електронною поштою клопотання, завірене електронним цифровим підписом, в якому просив розглянути подану ним апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника (а.с. 42-44), а тому відповідно до положень ч.6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі останніх, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі його захисника, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Сосєдка М.О., з огляду на наступне.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №213211 від 24.04.2022 року (а.с. 2) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 24.04.2022 року (а.с. 3), в якому зазначені ознаки сп`яніння виявлені поліцейським у водія ОСОБА_1 , а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 4), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 4), поліцейський повідомив водію ОСОБА_1 , що він має підозру щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на що водій ОСОБА_1 спочатку погодився, однак через деякий час на неодноразову пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився.

Тобто, зафіксовані на вказаному відеозаписі обставини повністю узгоджуються з даними викладеними поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги його захисника про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Апеляційні доводи захисника про те, що під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, є безпідставними, оскільки згідно вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, який обов`язково долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а присутність двох свідків обов`язкова лише у разі неможливості застосування таких засобів.

В матеріалах даної справи міститься відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 4), на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому в даному випадку присутність двох свідків при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковим.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно даних наявного у справі відеозапису під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та оформленні стосовно нього адміністративних матеріалів останній не заперечував факт керування ним транспортним засобом, що також не заперечували і пасажири, які перебували разом з ним в автомобілі.

Також апеляційний суд вважає безпідставними і доводи захисника про відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також даних про те, у який спосіб та з використанням яких спеціальних технічних засобів поліцейський встановив у ОСОБА_1 ознаки стану алкогольного сп`яніння, оскільки за змістом вимог п.10 Розділу ІІ Інструкції акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається лише за результатами проведення такого огляду, проте останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі.

Крім того, пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Твердження захисника про те, що наявний у справі відеозапис з нагрудного відеореєстратора є неповним, відеофіксація зазначених у протоколі обставин здійснювалась преривчасто, не відображає усіх фактичних обставин даної справи є необґрунтованими, оскільки з даного відеозапису, який складається з одного відеофайлу тривалістю 2 год. 06 хв., вбачається, що відеозапис вівся безперервно, з розбивкою на фрагменти по 15 хвилин, кожен новий фрагмент відеозапису починається з моменту закінчення попереднього, відеофайл містить дані щодо дати та часу проведення фіксації, дати та часу створення відеофайлу, відомості щодо реєстратора та особи, яка створила вказаний запис.

Доводи апелянта про те, що розглядаючи дану справу, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик в якості державного обвинувача - представника Деснянської окружної прокуратури м. Києва, не ґрунтуються на вимогах закону, оскілки нормами КУпАП не передбачена участь прокурора під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.07.2022 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Сосєдка М.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа: №754/4929/22; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження: №33/824/2025/2022

Головуючий у І інстанції - Вінтоняк Р.Я.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.