ПОСТАНОВА

Іменем України

19.10.2022 Справа №607/13705/22 Провадження № 3/607/6749/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільські області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсіонерки,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

06.10.2022 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільські області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 118406 від 03.10.2022 зазначено, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 249 СК України обов`язків щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що 14.09.2022 за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виявлені незадовільні умови для проживання, бруд, розкидані речі, антисанітарія, відсутність умов для проживання та навчання малолітньої дитини.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання 19.10.2022 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом надсилання на поштову адресу за місцем її проживання повістки про виклик до суду. Таке поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так само Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких доказів поважності причин неприбуття в судове засідання не надала, а положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, ураховуючи принцип судочинства, яким визнається пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону дитинства» особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Крім цього, обов`язки опікуна, піклувальника щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 249 Сімейного кодексу України. Зокрема, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, полягає в повторному протягом року після накладення адміністративного стягнення за такі ж самі дії ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 249 СК України обов`язків щодо виховання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та піклування про нього. Указане призвело до того, що 14.09.2022 за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду виявлені незадовільні умови для проживання, бруд, розкидані речі, антисанітарія, відсутність умов для проживання та навчання малолітньої дитини.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- рапортом інспектора сектору ювенальної превенції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Семен Н. від 03.10.2022, зміст якого відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення;

- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 19.09.2022, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_3 просить провести перевірку та вжити заходи за фактом неналежного виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній не відвідує шкільні заняття;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 30.09.2022, зі змісту яких вбачається, що остання є класним керівником ОСОБА_2 , який систематично не відвідує шкільні заняття, з`являється до школи в неохайному вигляді та без необхідного шкільного приладдя, внаслідок чого інші діти у класі відмовляються з ним спілкуватись;

- актом обстеження умов проживання від 14.09.2022, зі змісту якого вбачається, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 незадовільні умови для проживання, в помешканні брудно, розкидані речі, стійкий та різкий запах нежилого приміщення, умови для проживання та навчання малолітньої дитини відсутні;

- витягом з адмінпрактики та копією постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 29.03.2022, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді попередження.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 118406 від 03.10.2022, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме: повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення за такі ж самі дії ухилення опікуна від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, є пенсіонером.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

Крім цього, суд приймає до уваги суть та характер вчиненого правопорушення, яке полягає у неналежному виконанні ОСОБА_1 обов`язків опікуна та незабезпеченні належних умов для проживання та навчання малолітньої дитини. При цьому враховуючи вік ОСОБА_1 та те, що остання є пенсіонеркою, суд вважає, що таке правопорушення було вчинено у зв`язку з важким матеріальним становищем ОСОБА_1 , її похилим віком та незадовільним станом здоров`я.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу навіть мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 184 КУпАП, буде надмірним для ОСОБА_1 та не зможе забезпечити мету накладення адміністративного стягнення і не призведе до захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відтак суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності без накладення адміністративного стягнення.

Також згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 246 СК України орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування.

Відповідно до п. 4.14 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 № 34/166/131/88, контроль за діяльністю опікунів і піклувальників здійснюється органами опіки та піклування із залученням громадськості шляхом планових відвідувань осіб, які перебувають під опікою (піклуванням).

Періодичність відвідувань установлюється окремим графіком, але не рідше ніж раз на рік, крім першої перевірки, яка проводиться через три місяці після встановлення опіки і піклування. При потребі розгляд результатів перевірок виноситься на засідання опікунської ради для вжиття відповідних заходів.

Ураховуючи встановлені обставини щодо неналежного здійснення ОСОБА_1 обов`язків опікуна, суд доходить висновку про необхідність проведення органом опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради перевірки умов проживання та виховання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває під опікою ОСОБА_1 , та у разі необхідності вжиття відповідних заходів для забезпечення належного виховання дитини, умов її проживання та отримання дитиною освіти.

Керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 184, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, без накладення на неї адміністративного стягнення.

Зобов`язати орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради провести перевірку умов проживання та виховання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває під опікою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у разі необхідності вжити відповідні заходи для забезпечення належного виховання дитини, умов її проживання та отримання дитиною освіти.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяІ. В. Марциновська