Справа № 544/1118/22
Провадження № 3/544/429/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

судді Нагорної Н.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Киричевської В.М.,

особи, стосовно якої складено протокол - ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У відношенні водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 008030 від 25.09.2022, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 25.09.2022 о 12:40 годині в м. Пирятин по вул.Цибаня, 98, керуючи автомобілем BMW-X5, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на домашню тварину, а саме вівцю, яка раптово вибігла на проїзну частину з правого кювету. В результаті ДТП автомобіль технічно пошкоджено, водій тілесних ушкоджень не отримав, пройшов тест з використанням газоаналізатора «Драгер», результат 0,00 ‰. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.3.б та п. 12.3 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він їхав в с.Верхоярівка разом зі своєю донькою, швидкість автомобіля була близько 40 км/год, їхав по правому краю дороги, по зустрічній смузі зі сторони с. Верхоярівка їхав хлопець років 12-13 на велосипеді, поруч з ним біг один баран. Те, що з правої сторони випасалися вівці, не бачив через високий бур`ян на обочині. Відчув, що на щось наїхав і зупинився, коли вийшов з автомобіля, то побачив вівцю під колесом. Звідки вона вискочила не бачив.

ОСОБА_3 - донька ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що батько їхав за кермом, вона сиділа поруч на пасажирському місці, відчула, як переїхали начебто лежачий поліцейський, а виявилося, що наїхали на вівцю. Перед цим бачила як хлопець перевів білу вівцю через дорогу, більше овець не бачила, наїхали на чорну вівцю.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він біля двору сидів в автомобілі, його син 13 років був на велосипеді, вони вдвох випасали овець, які були від нього на відстані приблизно 20-30 метрів та паслись на обочині дороги. Після наїзду водія ОСОБА_1 постраждала одна його вівця.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка склала протокол, зазначила, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 12.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП України.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП несуть учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3б ПДРУкраїни, для забезпечення безпеки руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до пояснень, наданих водієм ОСОБА_1 в судовому засіданні, їхав він зі швидкістю 40 км/год ближче до правого краю дороги, в полі його зору не було будь-яких перешкод для руху. Вказане в судовому засіданні підтвердила свідок, яка їхала разом з ним.

Таким чином суд уважає, що в дорожній ситуації, що склалася, водій ОСОБА_1 діяв відповідно до Правил дорожнього руху, не порушуючи при цьому п. 2.3б та п. 12.3 цих Правил. Причиною ДТП стали незалежні від водія ОСОБА_1 причини, а саме раптова поява тварини, яка вибігла на проїзну частину з правого боку, поза полем зору водія, і яку він об`єктивно не міг виявити.

Також зі схеми місця ДТП не вбачається, що на ділянці дороги, на якій сталася ДТП, наявний попереджувальний дорожній знак 1.35 «Перегін худоби». З огляду на що водій об`єктивно не міг передбачити, що на вказаній ділянці дороги може здійснюватися перегін худоби.

Отже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що водій ОСОБА_1 був об`єктивно спроможний виявити перешкоду для руху, а саме вівцю, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім цього згідно пояснень, наданих в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_2 овець випасав його 13-річний син, який згідно пояснень водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 здійснював перегін тварини через дорогу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку та зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Правилами дорожнього руху України, а саме п. 7.1 ПДР України також закріплено, що переганяти тварин по дорозі дозволяється особам, не молодшим 14-річного віку.

Отже відповідно до зазначених вище норм Законів, 13-річна дитина не мала права випасати овець та переганяти їх по дорозі.

Окрім цього згідно п. 7.6 ПДР України переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п. 7.7в ПДР погоничам тварин забороняється залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх.

Згідно п. 7.8 ПДР погоничі тварин зобов`язані також виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам 7 розділу ПДР.

Таким чином погоничі тварин зобов`язані не створювати небезпеки і перешкод учасникам дорожнього руху, а також залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду і випасати їх. А як встановлено судом вказані норми Правил дорожнього руху не були дотримані потерпілим ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1. ч. 1 ст. 247, ст.283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. В. Нагорна