Справа № 740/3159/22
Провадження № 3/740/1363/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 08 вересня 2022 року о 14-25 год по вул. Вознесеньська у м. Ніжині Чернігівської області керував скутером «Viper», без номерного знака, з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , стосовно якого постановою державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 10 липня 2019 року у виконавчому провадженні ВП №58598722 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, 08 вересня 2022 року о 14-25 год по вул.Вознесеньська в м. Ніжині Чернігівської області керував скутером «Viper», без номерного знака.

Оскільки протоколи розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), постановою суду від 22.09.2022 справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подав. Відомості про розгляд справи Ніжинським міськрайонним судом зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення, з якими ОСОБА_1 ознайомлений та копії яких він отримав, що слідує зі змісту протоколів та підписів ОСОБА_1 у відповідних графах протоколів, а також підтверджується відеозаписом.

Згідно ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126, ч.3 ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. При цьому справа згідно ст.277 КУпАП повинна бути розглянута у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення, практика ж Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження», у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно із п. 3, 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло , сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови , почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто, огляд особи на стан наркотичного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, відбувається виключно у медичному закладі, а не поліцейським на місці зупинки.

Порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння врегульований розділом ІІІ Інструкції.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3 розділу 3 Інструкції).

Відмова від огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, і має ознаки сп`яніння, має наслідком адміністративну відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст.130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування ОСОБА_1 скутером та відмови його від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №063853 від 08.09.2022, відеозаписом на оптичному диску, долученому до протоколу, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував керування скутером, від огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився після того як поліцейський повідомив йому ознаки такого сп"яніння, які від вбачав у нього.

Факт накладення на ОСОБА_1 один раз упродовж року адміністративного стягнення за відмову при керуванні транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніня підтверджується постановою Ніжинського міськрайонного суду від 08.07.2022 у справі №740/831/22. У вказаній постанові суду міститься посилання на постанову Ніжинського міськрайонного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 27.08.2021, яка набрала законної сили 07.09.2021.

Ураховуючи, що правопорушення у даній справі вчинене ОСОБА_1 08.09.2022 доказів того, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені ч. 1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП. На момент вчинення останнім адміністративного правопорушення 08.09.2022 наявна кваліфікуюча ознака повторності вчинення протягом року, але відсутня кваліфікуюча ознка вчинення особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню, оскільки упродовж року, тобто у період з 08.09.2021 по 08.09.2022 до адміністративної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст.130 КУпАП, він притягувався один раз - 08.07.2022. Притягнення ж до відповідальності постановою від 27.08.2021, яка набрала законної сили 07.09.2021, періодом з 08.09.2021 по 08.09.2022 не охоплюється.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення .

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст.337 КПК України).

Таким чином, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч. 3 ст.130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №063854 від 08.09.2022 та постановою державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 10 липня 2019 року у виконавчому провадженні ВП № 58598722, якою ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року, та ч. 3 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, з метою запобігання правопорушенням, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення згідно ст.36 КУпАП в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилученням транспортного засобу.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами суд враховує невідбуту частину стягнення за постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.07.2022.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 33, 36, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, призначеного ОСОБА_1 за даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення згідно постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.07.2022 - 2 роки 9 місяців 27 днів, визначивши ОСОБА_1 загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами 5 (п"ять) років 09 (дев"ять) місяців 27 (двадцять сім) днів, відраховувати відбуття загального строку стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 з 22 вересня 2022 року.

Стягнути із ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. судового збору на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст.308 КУпАП, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І. Карпусь