ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 51 грн. на користь держави.

Не погодившись із вказаною постановою її в апеляційному порядку оскаржує ОСОБА_1 .

Разом з тим, ОСОБА_1 пропустив строк подачі апеляційної скарги та просить його поновити, посилаючись на те, що справа була розглянута без його участі та йому було невідомо пор існування відносно нього адміністративного провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи ОСОБА_1 вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні, виходячи з наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено що постанову судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку або якщо відмовлено у його поновленні.

Згідно з ст. 288 КУпАП апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення подається в орган (посадовій особі), що винесла постанову та надсилається разом зі справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати.

Як вбачається із направлених матеріалів, справа про адміністративне правопорушення № 640/17994/14-п стосовно ОСОБА_1 була знищена у з закінченням строків зберігання.

До апеляційного суду направлено лише постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

Наведене позбавляє можливості суд перевірити законність та обгрунтованість постанови, а також дотримання процесуальної форми розгляду справи, виконати вимоги ст.294 КУпАП щодо перегляду справи в межах апеляційної скарги та вирішити питання про поновлення чи відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження оскільки оригінал судового рішення та матеріали справи відсутні.

Як слідує зі змісту постанови ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у суді. Перевірити чи надсилалась у встановлений законом строк апелянту копія постанови та чи отримав він її суд апеляційної інстанції позбавлений можливості у зв`язку з тим, що матеріали справи було знищено.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не підлягає задоволенню, а подану ним апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року повернути особі, яка її подала.

Справу направити до Київського районного суду м. Харкова.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця