ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1063/22 Головуючий в 1 інст. Гнатик Г.Є.
Провадження №33/807/373/22 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Зубкової Л.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду,14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 14 лютого 2022 року, о 01-10 годині, рухаючись по вул.Чотирнадцятого жовтня, 9 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «ВАЗ 211010», державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що підтверджується висновком лікаря № 697 від 14 лютого 2022 року, чим порушив п.2.5а ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не погоджується з рішенням суду, оскільки він не скоював інкримінованого йому правопорушення, протокол стосовно нього складений працівниками поліції незаконно, а розгляд справи взагалі не проводився, тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Вказує, що в постанові суду вказано про порушення ним п.2.5а ПДР України, однак такого пункту не існує.

Не відповідає дійсності той факт, що він повідомлений працівниками поліції про розгляд справи судом 28 лютого 2022 року, однак справа надійшла до суду лише 03 березня 2022 року.

Також не відповідає дійсності факт його виклику до суду на 26 квітня 2022 року, оскільки судова повістка була направлена за адресою, де він не проживає.

Вказує на те, що суд послався як на доказ його вини на відеозапис події від 02 вересня 2021 року, однак протокол складено 14 лютого 2022 року. Більш того, вказаний відеозапис відсутній в матеріалах справи.

Посилається на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, що підтверджується відеозаписом від 14 лютого 2022 року, який судом не досліджувався.

Він декілька разів продував прилад, наданий працівниками поліції, декілька разів намагався здати сечу, однак не зміг цього зробити. Просив працівників поліції відвезти його до лікарні та здати кров, однак йому було відмовлено.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки останній у розгляді справи участі не брав, копію оскаржуваної постанови він отримав 05 липня 2022 року, та вже 08 липня 2022 року останнім подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши захисника - адвоката Зубкову Л.М., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№067677 відповідно до якого, 14 лютого 2022 року, о 01-10 годині, рухаючись по вул.Чотирнадцятого жовтня, 9 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «ВАЗ 211010», державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що підтверджується висновком лікаря № 697 від 14 лютого 2022 року, чим порушив п.2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

- в направленні на огляд водія транспортного засобу від 14 лютого 2022 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що огляд за допомогою Драгеру Алкотест не проводився в зв`язку з відмовою, згідно з висновком медичного закладу №637 від 14 лютого 2022 року;

- у висновку КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради згідно з яким, ОСОБА_2 відмовився від повного огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписом події.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 батальйону патрульної поліції у м.Мелітополь УПП в Запорізькій області ДПП Шпекал Д., в якому зазначено, що, заступивши на службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху з 13 лютого 2022 о 20 год.00 хвилин в авто-патрулі екіпажу Драгун №701 зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 . Під час патрулювання в м.Запоріжжя, Хортицького району по вул.Чотирнадцятого Жовтня біля буд.9, 14 лютого о 01 год. 10 хв. було зупинено ТЗ ВАЗ 211010 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 . В ході спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю с порожнин рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Водій посвідчення водія пред`явив, але не надав в руки, в зв`язку з чим посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування не видавалось. В проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №697 від 14 лютого 2022 року. На водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ААБ№067677 за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України, про повторність попереджений, також до протоколу додаються направлення, акт огляду, висновок, відеозапис з нагрудної персональної моделі VB400 №470295 та відповідний рапорт.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення повістки за адресою проживання: АДРЕСА_1 , яку він зазначив при складанні щодо нього протоколу.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте у судове засідання суду апеляційної інстанції останній також не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання

Захисник ОСОБА_1 адвокат Зубкова Л.М. при апеляційному розгляді підтримала апеляційну скаргу та додатково зазначила, що протокол, який складений щодо ОСОБА_1 , не відповідає матеріалам справи, як і висновок лікаря та акт огляду. Крім того, на думку захисника, неможна говорити про відмову водія від огляду, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся, намагався здати сечу, проте не зміг цього зробити у зв`язку із хворобою. Інструкцією визначено, що окрім сечі можна відібрати зразки слини та крові, проте таку вимогу було проігноровано. Вказує, що у ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вини останнього.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі апелянта та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та спростовуються матеріалами справи.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищевказаними доказами. Так, на підтвердження таких своїх доводів апелянт посилається на відеозаписи, долучені до протоколу.

В свою чергу, відеозаписами підтверджується те, що поведінка ОСОБА_1 свідчила саме про його ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що фактично є відмовою від проходження такого огляду.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписом події, згідно з яким працівниками поліції повідомлено водієві про те, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та висновком КНП «Обласного клінічного закладу з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 14 лютого 2022 року. У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Разом з тим, матеріали справи, в т.ч. відеозапис свідчить про те, що ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікарні.

На думку апеляційного суду, ні що не позбавляло ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою Алкотестеру Драгер. Останній 7 разів лише робив вигляд, що намагається пройти такий огляд, проте фактично не виконував всіх необхідних умов для проходження огляду. Як зазначено лікарем у Акті огляду від 14 лютого 2022 року №697, ОСОБА_1 демонстративно імітував видох та протягом трьох годин не здав сечу на дослідження, тобто відмовився від повного медичного огляду.

При цьому, згідно із вказаним Актом, при візуальному огляді лікарем встановлені у ОСОБА_1 такі ознаки сп`яніння: порушення координації рухів, млява мова, тремтіння пальців рук, виразний запах алкоголю з рота.

З урахуванням викладеного, працівниками поліції обґрунтовано розцінено таку поведінку ОСОБА_1 як його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Не спростовує цього факту і надана стороною захисту медична довідка про наявність у ОСОБА_1 певної хвороби.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбудеться 28 лютого 2022 року, проте, справа надійшла до суду лише 03 березня 2022 року (на що звертає увагу апелянт), жодним чином висновки суду, викладені в постанові, не спростовує.

Окрім того, розгляд справи відбувся 26 квітня 2022 року, про що повідомлявся ОСОБА_1 за адресою, яку він сам назвав при оформленні адміністративного матеріалу, також відповідне оголошення було розміщено і на Судової влади, про що зазначено в постанові суду.

За таких обставин, у суду не було перешкод для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

В свою чергу, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.

З приводу доводів апелянта про те, що суд послався як на доказ його вини на відеозапис події, проте протокол щодо нього складено від 14 лютого 2022 року, а запис, який досліджувався судом, було зроблено 02 вересня 2021 року, та цей запис відсутній в матеріалах справи, а запис від 14 лютого 2022 року судом не досліджувався, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

До протоколу про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , долучений диск із відеозаписом вказаних подій, який і досліджувався судом, та який поза сумнівом відноситься саме до цієї справи.

У самому протоколі про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2022 року у графі «свідки чи потерпілі» зазначено, що велась відео фіксація з нагрудної персональної моделі реєстратора VB400 №470295.

На думку апеляційного суду, є опискою посилання суду в постанові на п.2.5 а ПДР, замість п.2.5 ПДР (на що також звертає увагу апелянт), оскільки суть правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , сформульована вірно та відповідає складеному щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що було проігноровано його прохання здати біологічні зразки в лікарні №5, не є слушними з огляду на таке.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції та лікаря у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2022року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2022року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 337/1063/22