Справа № 441/999/22 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/989/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого на АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 20.07.2022 року о 22 год. 35 хв., на вул. Львівська, 594 в м. Городок Львівської області, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керував автомобілем «Opel Astra», р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, був зупинений поліцейським СРПП ВнП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області Севера М.В.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 серпня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції та винесення ним постанови по справі, були допущені грубі порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направленням на огляд в медичний заклад у зв`язку з незгодою із результатом огляду за допомогою приладу драгер, та йому не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, як цього вимагає ст. 266 КУпАП; відеозаписами із службового відеореєстратора поліцейського, які на думку судді в межах даного адміністративного правопорушення є безперервними та на яких зафіксовано саме проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, однакОСОБА_1 не був згідний з його результатами.

Наголошує, що відеозапис з нагрудної камери не показує усіх обставин справи, а саме моменту, коли апелянт не погодився, оскільки алкоголю не вживав, тобто жодного відео яке б підтвердило відмову від освідування в закладі охорони здоров`я на яке посилається суддя, працівниками поліції не надано також адвокатом направлено запит з метою витребування повного відео з нагрудних камер працівників поліції проте отримано відповідь, що таке відсутнє. Стверджує, що ні відеозапису ні пояснень свідків які б підтвердили його відмову від проходження від освідування в закладі охорони здоров`я в матеріалах справи не має. Направлення на огляд не виписано працівниками поліції.

Вказує на те, що судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки справа про притягнення його до відповідальності була розглянута без його участі та без участі його адвоката. Засідання, яке було призначене на 12.08.2022, апелянт просив відкласти, оскільки погано себе почував та не зміг прибути в м. Городок, проте суддя вирішила, що це не є поважною причиною для перенесення розгляду справи та посилалась на недолучення відповідних підтверджуючих документів. Відповідно суд першої інстанції позбавив його можливості себе захистити.

Також, вважає, що до матеріалів справи долучені відео, які не можуть бути об`єктом дослідження, оскільки походження даних відео невідоме, що підтверджують самі працівники поліції, проте судом не було визнано їх недопустимим доказом, що свідчить про упереджене ставлення суду до нього.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не вчинено жодних дій для всебічного та об`єктивного розгляду справи, в постанові вказані факти, які не відповідають дійсності та суд опирається лише на протокол працівників поліції та відео, яке підтверджує його невинуватість.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Паленга Н.М., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в судове засідання не прибули, клопотань про відкладення розгляду справи суду апеляційної інстанції не подавали, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомляли. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Так, практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши наявні матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №125757, складеного 20.07.2022, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, чеком результату тесту №969 від приладу Drager Alcotest 6820 ARLJ-0415 від 20 липня 2022 року, записом з портативних нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

Підстав сумніватися у достовірності вищевказаних даних у суду немає.

Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису. За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» було зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820».

Відповідно до наявних в матеріалах справи, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також друкованого результату (чеку) тесту №969 щодо проходження огляду ОСОБА_1 20 липня 2022 року, огляд був проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`ягніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, нечітка вимова, о 22 год. 37 хв. на місці зупинки ТЗ пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - Drager Alcotest 6820, за результатами огляду, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 2,00 % проміле алкоголю (а.с. 5, 6, 8), чек про проходження огляду ОСОБА_1 підписав.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №125757 від 20 липня 2022 року оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що на долученому до протоколу відеозаписі повністю зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, при цьому з відео не вбачається, що останнім висловлювалось працівникам поліції прямої незгоди з результатами проведеного огляду, натомість останній визнавав факт вживання алкоголю напередодні.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення, а саме, що відеозапис не відображає в повній мірі обставини події, є непереконливими.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Доводи апелянта про порушення прав апелянта передбачених ст.268 КУпАП спростовуються відомостями, які містяться в матеріалах справи щодо вжиття судом передбачених законом заходів про повідомлення ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи у суді шляхом надіслання судової повістки. А також, у своєму рішенні суддя мотивував відмову у клопотанні ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк