ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року

м. Харків

справа № 638/599/22

провадження № 3/638/757/22

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

секретаря судового засідання - Проданової М.О., Федорова О.В.,

потерпілої - ОСОБА_1 ,

представника потерпілої - адвоката Найдьонової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, стосовно

ОСОБА_2 , директора приватної фірми «А-ТЕТ», адреса, що зазначена в протоколі: 61058, м. Харків, вул. Культури, 20-В,

про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

установив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал головного спеціаліста Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Бережного Романа Миколайовича про притягнення до адміністративної відповідальності директора приватної фірми «А-ТЕТ» ОСОБА_2 за статтею 188-40 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2022 року, на розгляді Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини перебуває заява ОСОБА_1 (далі - потерпіла) від 26 листопада 2021 року щодо порушення посадовими особами приватної фірми ПФ «А-ТЕТ» (далі - Фірма) її права на інформацію.

Як вбачалось зі змісту звернення та доданих матеріалів, заявниця 19 жовтня 2021 року направила запит до ПФ «А-ТЕТ» щодо надання їй інформацію про вузол обліку теплової енергії, заяви про видачу технічних умов, узгодження проекту і встановлення лічильника тепла на вводі опалення та іншої інформації по квартирам АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 . Відповідь на свій запит заявниця не отримала.

Відділом регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Відділ) 06 грудня 2021 року № 14762.2/ІІІ-23094.3/21/21/47 був надісланий лист до директора Фірми щодо поновлення права потерпілої на інформацію, надавши відповідь на її запит від 19 жовтня 2021 року з урахуванням вимог чинного законодавства. Уповноважена особа ОСОБА_3 08 грудня 2021 року згідно довіреності від 04 січня 2021 року отримала вказаний лист. Однак відповіді від Фірми на лист від 06 грудня 2021 року № 14762.2/ІІІ- 23094.3/21/21/47 Відділу не було отримано.

У зв`язку з цим, Відділ направив до директора Фірми лист від 24 грудня 2021 року № 42010.4/ІІІ-23094.3/21/47 щодо повторного розгляду запита заявниці від 19 жовтня 2021 року з урахуванням вимог чинного законодавства та листа Відділу від 06 грудня 2021 року №14762.2/ІІІ-23094.3/21/21/47. Разом з тим за підписом Начальника Відділу було поінформовано директора Фірми що 11 січня 2022 року о 11:00 в приміщені громадської приймальні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Харківській області (вул. Академіка Проскури, 1, м. Харків, 61070) відносно нього будуть розглядатися матеріали справи за заявою потерпілої з метою встановлення наявності або відсутності у його діях ознак складу адміністративного правопорушення за статтею 188-40 КУпАІІ. Даний лист отримано поштою 28 грудня 2021 року, згідно трекінгу відправлення рекомендованого листа № 474. Однак відповіді від Фірми не було отримано.

Статтею 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» закріплений обов`язок співпраці з Уповноваженим. А саме, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об`єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, посадові та службові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов`язані співпрацювати з ним і подавати йому необхідну допомогу, зокрема:

1). забезпечувати доступ до матеріалів і документів, у тому числі на засадах, визначених законодавчими актами щодо захисту інформації з обмеженим доступом;

2). надавати інформацію і давати пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень;

3). розглядати пропозиції Уповноваженого щодо поліпшення їх діяльності у сфері захисту прав і свобод людини і громадянина та у місячний строк з дня одержання пропозицій надавати вмотивовану письмову відповідь на них.

Відмова органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових і службових осіб від співпраці, а також умисне приховування або надання неправдивих даних, будь-яке незаконне втручання в діяльність Уповноваженого з метою протидії тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Пункт 7 статті 13 вищезазначеного Закону України закріплює право Уповноваженого запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі.

Пункт 8-1, статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає коло осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, а саме, уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (статті 188-39, 188-40, 212-3 (крім порушень права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Стаття 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначає, що невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, законні вимоги регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Харківській області не виконані.

З огляду на вищезазначене, невиконання законних вимог регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Харківській області, а саме не надання директором Фірми Бердніковим В.О. документів та інформації запитуваної у Фірми листами від 06 грудня 2021 року № 14762.2/ІІІ-23094.3/21/21/47 та від 24 грудня 2021 року № 42010.4/ІІІ-23094.3/21/47, містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті, 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

15 лютого 2022 року потерпілою ОСОБА_1 до суду подано клопотання про долучення доказів та заява про виклик у судове засідання та допит свідків: ОСОБА_4 , головного спеціаліста Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; ФОП « ОСОБА_5 »; ОСОБА_6 , коменданта будинку № 22-В по вул. Культури в м. Харкові, служба експлуатації «Авантаж».

Для встановлення об`єктивної істини у справі заява про виклик свідків була задоволена. Свідки про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, однак для надання пояснень до суду не з`явились. Причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв та клопотань до суду не подали.

У судові засідання, які були призначені на 15 червня 2022 року, 07 липня 2022 року, 18 серпня 2022 року, потерпіла ОСОБА_1 , її представник не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Будь-яких заяв та клопотань, зокрема про відкладення розгляду справи, до суду не подали.

ОСОБА_2 у судові засідання, які були призначені на 02 лютого 2022 року, 17 лютого 2022 року, 11 березня 2022 року, 15 червня 2022 року, 07 липня 2022 року, 18 серпня 2022 року, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань до суду не подав. Захисником ОСОБА_2 - адвокатом Лютою В.А. було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом задоволено, судове засідання було відкладене. Однак жодних заяв та клопотань, ані доказів на спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, чи заперечень до теперішнього часу до суду не надійшло.

При цьому про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи ОСОБА_2 суд не повідомляв. Дані щодо будь-якої іншої адреси місця проживання, окрім зазначеної в матеріалах справи, також відсутні.

Таким чином, судом було вжито всіх можливих заходів для виклику до суду задля реалізації його права приймати участь в розгляді справи.

Неявка особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про розгляд справи за відсутністю чи відкладення розгляду справи не надано.

Як вбачається з положень пункту 7 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 188-40 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

В пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з частиною першою статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КупАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП України). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтею 245 КУпАП України.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП, у повному обсязі доведена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 11 січня 2022 року (а. с. 3-6);

- заявою ОСОБА_1 про усунення порушень права на доступ до публічної інформації та притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за статтею 212-3 КУпАП від 29 листопада 2021 року (а. с.7-8).;

- інформаційним запитом ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 19 жовтня 2021 року до ПФ «А-ТЕТ» щодо надання їй інформацію про вузол обліку теплової енергії, заяви про видачу технічних умов, узгодження проекту і встановлення лічильника тепла на вводі опалення та іншої інформації по квартирам АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 (а. с. 9-11);

- листом начальника Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини С. Кузьменка від 06 грудня 2021 року № 14762.2/ІІІ-23094.3/21/21/47 до директора Фірми щодо поновлення права потерпілої на інформацію щодо надання відповіді на запит від 19 жовтня 2021 року з урахуванням вимог чинного законодавства (а. с. 13-14);

- листом начальника Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини С. Кузьменка від 24 грудня 2021 року № 42010.4/ІІІ-23094.3/21/47 щодо повторного розгляду запиту заявниці від 19 жовтня 2021 року з урахуванням вимог чинного законодавства та листа Відділу від 06 грудня 2021 року № 14762.2/ІІІ-23094.3/21/21/47 (а. с. 15-17).

Як свідчать матеріали справи, за підписом начальника Відділу було поінформовано директора Фірми ОСОБА_2 про те, що 11 січня 2022 року о 11:00 в приміщені громадської приймальні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Харківській області (вул. Академіка Проскури, 1, м. Харків, 61070) відносно нього будуть розглядатися матеріали справи за заявою потерпілої з метою встановлення наявності або відсутності у його діях ознак складу адміністративного правопорушення за статтею 188-40 КУпАП (а. с. 15-17).

Даний лист отримано поштою 28 грудня 2021 року, відповідно до трекінгу відправлення рекомендованого листа № 474 (а. с. 18). Однак відповіді від Фірми отримано не було.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини , що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 8-1, статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає коло осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, а саме, уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (статті 188-39, 188-40, 212-3 (крім порушень права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 22 Закону України Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини закріплений обов`язок співпраці з Уповноваженим, а саме, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об`єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, посадові та службові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов`язані співпрацювати з ним і подавати йому необхідну допомогу, зокрема:

1) забезпечувати доступ до матеріалів і документів, у тому числі на засадах, визначених законодавчими актами щодо захисту інформації з обмеженим доступом;

2) надавати інформацію і давати пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень;

3) розглядати пропозиції Уповноваженого щодо поліпшення їх діяльності у сфері захисту прав і свобод людини і громадянина та у місячний строк з дня одержання пропозицій надавати вмотивовану письмову відповідь на них.

Відмова органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових і службових осіб від співпраці, а також умисне приховування або надання неправдивих даних, будь-яке незаконне втручання в діяльність Уповноваженого з метою протидії тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Пункт 4 статті 13 вищезазначеного Закону закріплює право Уповноважено безперешкодно відвідувати органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, бути присутнім на їх засіданнях

Пункт 5 тієї ж статті закріплює право Уповноваженого на ознайомлення з документами, у тому числі тими, що містять інформацію з обмеженим доступом, та отримання їх копій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, органах прокуратури, включаючи справи, які знаходяться в судах.

Пунктом 7 статті 13 Закону України Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини закріплено право Уповноваженого запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-40 КУпАП, тобто невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за частиною третьою статті 188 - 40 КУпАП.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються наданими потерпілою ОСОБА_1 документами.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 35 КУпАП, судом не встановлено.

Разом із цим, відповідно до положень частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно з частиною сьомою статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до правового висновку, що міститься у постанові Київського апеляційного суду у справі № 359/7973/21 від 18 лютого 2022 року, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати ряд обставин, в тому числі, чи винна особа в його вчиненні, в іншому випадку, у разі , якщо вина особи відсутня , то підстави закриття провадження будуть іншими, зокрема за відсутністю складу правопорушення, а не у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення виявлено 11 січня 2022 року.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строк накладення адміністративного стягнення закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 188-40, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя В. М. Яковлева