Справа № 163/990/22 Провадження №33/802/501/22 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю особи, захисника Назарук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Назарук Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія міжнародних вантажних перевезень, РНОКПП невідомий, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він о 05:41 годині 03 липня 2022 року на 502 км а/д М07 Київ-Ковель-Ягодин в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху керував автомобілем "DAF XF 105.460", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує про неналежне з`ясування всіх обставин справи, що й призвело до необґрунтованого застосування стягнення та ухвалення незаконного рішення. Вказує, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також посилається на відсутність свідків під час пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказав на те, що подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, а наявні в матеріалах справи докази є неналежними. Просить скасувати постанову, а провадження у справі - закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, яка підтримала апеляційну скаргу і просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.07.2022 серії ААД № 058605, 03 липня 2022 року о 05:41 годині на 502 км а/д М07 Київ-Ковель-Ягодин керуючи автомобілем "DAF XF 105.460", номерний знак НОМЕР_1 , будучи зупиненим працівниками поліції, на законну вимогу останніх відмовився пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проходження огляду в закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційних доводах захисник посилається на те, що поліцейським був порушений порядок огляду на визначення у нього стану алкогольного сп`яніння, проте, на переконання апеляційного суду, вони не заслуговують на увагу, оскільки суперечать доказам, які знаходяться у матеріалах справи.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Згідно з нормами ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти регламентують, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Як вбачається з відеозапису події, поліцейським було запропоновано водію ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак водій неодноразово відмовився. (а.с.2, час відео: 05:44, 06:11)

Згідно з відеофіксацією вказаної події, на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився. (а.с.2, час відео: 05:44, 06:11). Відмова водія також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з його власноручним підписом. (а.с.3, 4).

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Таким чином, відеозаписами з нагрудних камер працівника поліції повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а також твердження апелянта про те, що докази у справі є неналежними.

Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння водія: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук та його відмову від проходження такого огляду.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про незалучення свідків працівниками поліції, то вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Так, положеннями ч.2 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

А нормами ч.4 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться в присутності поліцейського.

Так як поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, на яких зафіксовано дії водія ОСОБА_1 (а.с.2), тому свідки в даному випадку не залучались відповідно до приписів ч.2,4 ст.266 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Назарук Ю.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 серпня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук