Дата документу 24.08.2022 Справа № 554/8073/22
СПРАВА N 554/8073/22
СПРАВА N 554/8151/22
СПРАВА N 554/8153/22
СПРАВА N 554/8189/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» серпня 2022 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сметаніна А.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

- за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 381433 від 19.07.2022 року, 07.07.2022 року о 20.00 годин, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 влаштував сімейну сварку з співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 154705 від 01.08.2022 року, 28.07.2022 року о 23.10 годин, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив сімейну сварку з співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував розправою.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 154704 від 01.08.2022 року, 29.07.2022 року о 03.30 годин, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 влаштував сімейну сварку з співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував розправою.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 154703 від 01.08.2022 року, 31.07.2022 року о 12.30 годин, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 влаштував сварку з співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував розправою.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, згідно з вимогами ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання в одне провадження адміністративних матеріалів № 554/8073/22 (3/554/2821/22), №554/8151/22 (3/554/2872/22), № 554/8153/22 (3/554/2874/22), № 554/8189/22 (3/554/2907/22) у відношенні ОСОБА_1 в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 554/8073/22 (провадження № 3/554/2821/2022) та розглядати вказані справи одночасно.

Так, диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних порушень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно наданих суду протоколів, ОСОБА_1 влаштував сімейну сварку з співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Разом з тим, вказані протоколи про адміністративні правопорушення не містять чіткого посилання на форму, в якій виразилось домашнє насилля у контексті наведених приписів Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, обов?язковою ознакою об?єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров?ю потерпілого.

В протоколі про адміністративні правопорушення не зазначено наслідків, які були спричинені чи могли бути спричинені цими правопорушеннями, та в чому саме вони полягали, хоча, за змістом диспозиції ст. 173-2 КУпАП, встановлення і відображення у протоколі наслідків, які утворюють об?єктивну сторону змісту правопорушення, є обов?язковим.

Також, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП особою, яка склала протокол, надано лише рапорти, довідки та письмові пояснення ОСОБА_1 , відповіднодо яких він підтвердив факти вчинення ним домашнього насильства 07.07.2022, 28.07.2022, 29.07.2022 та 31.07.2022 року.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що протоколи про адміністративні правопорушення, а також надані до них документи не є достатніми доказами, котрі дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Рапорти не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а).

Відсутні й докази, які б підтверджували наслідки, які були спричинені чи могли бути спричинені цими правопорушеннями, хоча в даному випадку доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Крім того, до матеріалів адміністративних справ про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не додано форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складення якої є обов?язковим за кожним фактом вчинення домашнього насильства з подальшим долученням до матеріалів, зібраних за цим фактом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Стосовно складених на ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тих діяннях, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Більше того, дані протоколи не містить всіх необхідних фактичних даних, належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій зазначених у протоколах та настання для потерпілої особи, наслідків, зазначених в ст. 173-2 КУпАП.

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 36, ч.2 ст. 173-2, ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати адміністративні матеріали № 554/8073/22 (3/554/2821/22), №554/8151/22 (3/554/2872/22), № 554/8153/22 (3/554/2874/22) та № 554/8189/22 (3/554/2907/22) у відношенні ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.2 КУпАП в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру - № 554/8073/22 (провадження № 3/554/2821/2022).

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв?язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна