ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/903/22

Провадження № 3/568/637/22

08 вересня 2022 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., за участі захисника адвоката Вишковської В.І., розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 та ч.1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 439239 від 06.08.2022р., ОСОБА_1 06.08.2022р. о 18 год. 46 хв. на польовій дорозі між с. Срібне та с. Михайлівка Дубенського району Рівненської області, керував транспортним засобом мотоциклом Мустанг МТ 125-1, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 439240 від 06.08.2022р., ОСОБА_1 06.08.2022р. о 18 год. 46 хв. на польовій дорозі між с. Срібне та с. Михайлівка Дубенського району Рівненської області, керував транспортним засобом мотоциклом Мустанг МТ 125-1, номерний знак НОМЕР_1 та на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору та дублювання звуковими сигналами не зупинився, був зупинений після переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Суддя об`єднав в одне провадження адміністративні матеріали за № 568/903/22 та № 568/904/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, свої інтереси в суді довірив представляти захиснику Вишковській В.І.

Захисник адвокат Вишковська В.І. в судовому засіданні просила суд закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на наступне. Так, захисник суду пояснила, що з наданого працівниками поліції відеозапису не вбачається порушення ОСОБА_1 вимог про зупинку. З запису вбачається, що як тільки ОСОБА_1 був почутий сигнал про зупинку, ним протягом 30сек. була здійснена зупинка, а тому підстав для складання протоколу по ч.1 ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у працівників поліції не було. Щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП захисник пояснила наступне. Після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено йому причини такої зупинки. Також перед вимогою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не були зазначені причини такого огляду, тобто які були наявні зовнішні підстави, передбачені законодавством, для виникнення підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, не роз`яснені йому його права. Жодного протоколу та постанови про адміністративне правопорушення не було вручено, або відправлено по пошті ОСОБА_1 . Як пояснив їй ОСОБА_1 він погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак його не було доставлено, а тому він самостійно пройшов такий огляд в КНП «Радивилівська міська лікарня» за допомогою приладу Драгер, відповідно до результатів якого є відсутність парів алкоголю у видихуваному повітрі. Крім цього, суду пояснила, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування. Додому він повернувся на своєму мотоциклі, що зайвий раз свідчить про те, що у працівників поліції були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 , яка приходиться дружиною ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що приїхала на місце події. Жодних розмов вона не чула. Працівники поліції знаходилися окремо в авто, а її чоловік також стояв окремо. Їй пояснив, що не розуміє, чого його зупинили і що відбувається. Коли вона приїхала на місці події вже був брат її чоловіка ОСОБА_3 на своєму авто. Моменту, коли його чоловіка відпустили, вона не чекала, поїхала додому. Суду зазначила, що чоловік приїхав сам, на своєму мотоциклі біля 21.20 години. Після чого, вони поїхали в лікарню, щоб пройти самостійно огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тест виявився негативний. Також суду пояснила, що її чоловікові не було надано жодного документу, складеного працівниками поліції, а також такі документи не приходили на їх адресу. Про наявність протоколів дізналися після виклику до суду.

Свідок ОСОБА_3 , який є братом ОСОБА_1 , суду пояснив, що після дзвінка брата, приїхав на місце події. Фактично жодних розмов між поліцією та братом не велось. Був з братом до кінця оформлення працівниками поліції документів приблизно до 21.00 год. Після чого, брат поїхав до дому на своєму мотоциклі, відсторонений від керування не був. Зазначив, що жодних ознак алкогольного сп`яніння у брата не помітив, лише те, що він був втомлений після роботи.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суддя приходить до висновку.

Відповідно до статей 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Оцінюючи докази долучені до справи суд зауважує на ряді обставин.

Зокрема, частина ч.1 ст. 130 КУпАП, виділяє в два окремі склади адміністративних правопорушень:

-керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння;

-відмова водія, який керує транспортним засобом від проходження, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року, вказує, шо суд має переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Такі висновки, були надані за наслідками оцінки доказів на предмет їх допустимості, через призму доводів про провокації злочину.

У вказаному рішенні ЄСПЛ зауважує, що провокація злочину, має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Об`єктивна сторона правопорушення, при порушенні п. 2.5 ПДР України, виконується в момент висловлення водієм відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

З переглянутого відеозапису, вбачається, що працівники поліції, без роз`яснення водію суті процесуальної дії (вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння) та процесуальних наслідків, які настають в залежності від варіанту поведінки водія (проходження огляду чи відмова від проходження огляду), почали активно впливати на волевиявлення водія.

Зокрема, з відеозапису вбачається, що на першочергову вимогу працівника поліції пройти огляд, водій ОСОБА_1 не заперечував, однак просив повідомити у зв`язку з чим він повинен проходити такий огляд. Працівниками поліції не було зазначено причин зупинки, причин проходження огляду, а одразу запропоновано пройти огляд, без зазначення видимих ознаків алкогольного сп`яніння. З відеозапису не вбачається видимих ознаків сп`яніння водія ОСОБА_1 , які зазначені працівником поліції в протоколі. Загалом з відеозапису вбачається, що всі дії працівників поліції, починаючи від зупинки водія та вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, були направлені на безпідставне складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд розцінює таку поведінку працівників поліції як провокацію, адже без активного впливу працівників поліції на волевиявлення водія та штучного створення умов для складання протоколу, правопорушення за фактом порушення п. 2.5 ПДР України (відмова від проходження огляду на стан сп`яніння) «не було б вчинено».

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 439240 від 06.08.2022р., відповідно до якого ОСОБА_1 06.08.2022р. о 18 год. 46 хв. в на польовій дорозі між с. Срібне та с. Михайлівка Дубенського району Рівненської області, керував транспортним засобом мотоциклом Мустанг МТ 125-1, номерний знак НОМЕР_1 та на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору та дублювання звуковими сигналами не зупинився, був зупинений після переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, судом встановлено наступне.

Відповідно до відеозаписів, судом встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно керував транспортним засобом, а саме мотоциклом, проте причин для його переслідування судом не встановлено. Водію перед переслідування не було подано сигнал про зупинку, а тому він не міг знати, що його переслідують. Переслідування почалось на значній відстані від водія, позаду. Коли патрульна машина під`їхала ближче, то водій відразу зупинився. Відтак, самого факту переслідування, як такого, не було. А тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії).

За змістом статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, докази які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 не можуть вважатися допустимими, так як отримані з істотним порушенням прав людини на справедливий суд.

На підставі викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122-2, ст. 130 ч.1 КпАП України, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122-2, 130,221,247,251,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 та ч.1 ст. 122-2 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Делалова