Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Повшука Віталія Івановича на постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 14 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 14 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2465 грн..

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Повшук В.І. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся виконувати наказ командира, а дізнавшись про несподіване для нього призначення на посаду заступника командира батальйону з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 , повідомив відповідними рапортами командування, що дане призначення відбулося з порушенням відповідної процедури, оскільки останній за станом здоров`я (непридатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час) не може прийняти дану посаду. Крім того, ОСОБА_1 за своєю освітою та досвідом служби не є спеціалістом з тилу, а тому перебування на вказаній посаді за відсутності вказаних навичок може призвести до суттєвих порушень та тяжких наслідків в його роботі. Вважає, що заперечення прийняти посаду, яку належним чином ОСОБА_1 не може виконувати в силу відсутності відповідної освіти, не може розцінюватись як відмова від виконання законних вимог командира у розумінні ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, оскільки ставиться під сумнів сама законність таких вимог. Зауважує, що у справі відсутні службові обов`язки ОСОБА_1 , його послужний список, документ про освіту, відповідно яких він може виконувати обов`язки

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 557/811/22 Суддя в суді І інстанції - Оленич Ю.В.

Провадження № 33/4815/614/22 Суддя в апеляційній інстанції - Шимків С.С.

заступника командира батальйону з тилу - начальника тилу військової частини, а також відсутні будь які пояснення осіб з цього приводу та висновки службового розслідування, яке призначено але на момент складання протоколу та розгляду справи у суді не завершено. Крім того, у протоколі відсутні відомості з посиланням на нормативний акт, який порушив ОСОБА_1 за що передбачена відповідальність, а також нормативний акт у відповідності до якого дозволено призначати на матеріально-відповідальну посаду без відповідної освіти, професійних навичок, як того вимагають керівні документи ЗСУ, та обмежено придатного за станом здоров`я, що ставить під сумнів законність вимог командира, який видав спірний наказ №8 від 22 червня 2022 року. Також в протоколі не вказано конкретне місце та час вчинення правопорушення, оскільки у ньому значиться дата, а час відсутній, а також зазначено с. Симонів, як місце складання протоколу, але не вказано район та область і не зазначено місце вчинення самого правопорушення. У протоколі зазначено кваліфікуючі ознаки правопорушення, які інкриміновані ОСОБА_1 , як вчинення в умовах правового режиму воєнного стану, однак диспозиція ч. 2 ст. 170-10 КУпАП не містить такої кваліфікуючої ознаки, адже вона встановлює відповідальність лише за відмову від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах особливого періоду, а не в умовах правового режиму воєнного стану. Суд першої інстанції належним чином не взяв до уваги, що ОСОБА_1 , як особа яка непридатна до військової служби за станом здоров`я, являється незаконно призваною на військову службу, а тому не є суб`єктом військових злочинів, у тому числі військових адміністративних правопорушень. Враховуючи зміст спірного наказу ОСОБА_1 не відмовлявся його виконувати, а фактично його виконав, оскільки прибув із військкомату на полігон в с. Симонів і висловив свої законні вимоги і чекає від командира відповіді на них. Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваної постанови відправлено на поштову адресу ОСОБА_1 та електронну пошту його захисника 15.07.2022 року. Апеляційна скарга надіслана на адресу суду засобами поштового зв`язку 25.07.2022 року, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність, що визначено ч. 4 ст. 15 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 172-10 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом № 2500-IX від 15.08.2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 9 розділу І частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 26 розділу І частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

25 лютого 2022 року, ОСОБА_1 , на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу, посада - офіцер відділу забезпечення, ВОС - 7001003, війська ОК «ІНФОРМАЦІЯ_2» (наказ № 33 від 25 лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3).

У подальшому, майора ОСОБА_1 , офіцера відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3, наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) від 13 червня 2022 року № 282 призначено на посаду заступника командира батальйону з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 .

21 червня 2022 року ОСОБА_1 виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення.

На виконання вимог наказу командира військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 13 червня 2022 року № 282 по військовій частині НОМЕР_1 було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2022 року № 8 про прийняття справ та посади заступника командира батальйону з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 ..

Майор ОСОБА_1 прибув у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , однак відмовився бути ознайомленим з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 червня 2022 року № 8, мотивуючи це незгодою з призначенням на посаду, про що було складено відповідний акт від 23 червня 2022 року.

Статтею 30 розділу І частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу і ставитися до нього з повагою.

Згідно ст.ст. 35, 36, 37 розділу І частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом. Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Як зазначено у ст. 63 розділу ІІ частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командири підрозділів (начальники) приймають і здають посаду особисто на підставі наказу по військовій частині (кораблю). Новопризначеного командира підрозділу (начальника) відрекомендовує особовому складові підрозділу старший командир (начальник). При прийманні та здаванні посади командиром підрозділу (начальником) обов`язково проводиться інвентаризація майна і техніки підрозділу (служби). За результатами проведеної інвентаризації складаються інвентаризаційні відомості та акт. Про прийняття і здавання посади командир підрозділу (начальник) подає рапорт у порядку підпорядкованості командирові військової частини (корабля).

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 8 від 22 червня 2022 року, яким ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та яким останньому встановлено термін (з 22 по 24 червня 2022 року) для прийняття справ та посади заступника командира батальйону з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 , є чинним, не скасованим, однак не виконаний ОСОБА_1 ..

Підстав для висновку про незаконність та злочинність вищевказаного наказу не вбачається.

ОСОБА_1 , заперечуючи щодо призначення на посаду заступника командира батальйону з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 , у своїх рапортах покликався на відсутність відповідної кваліфікації та стан свого здоров`я, адже є обмежено придатним до служби у воєнний час.

Разом з цим, ОСОБА_1 не подано суду належних та достовірних доказів, які б вказували на неможливість виконання ним обов`язків заступника командира батальйону з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 за станом здоров`я.

На переконання апеляційного суду, доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього фахових навиків для роботи на зазначеній посаді, не є підставою для обговорення, критики та невиконання законного наказу командира.

Також необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 щодо неналежного оформлення протоколу про військове адміністративне правопорушення, адже це не спростовує його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про військове адміністративне правопорушення №1 від 29.06.2022 року, наказом №8 від 22.06.2022 року, актом від 23.06.2022 року, рапортом командира в/ч НОМЕР_1 , рапортами ОСОБА_1 ..

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про військове адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 172-10, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Повшука Віталія Івановича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Повшуку Віталію Івановичу строк апеляційного оскарження постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 14 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Повшука Віталія Івановича залишити без задоволення, а постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 14 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.