КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1563/2022
Категорія: ст. 472 МК України
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 липня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю представника Київської митниці Держмитслужби Юрківа В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л.І. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Як зазначено в постанові судді, 08.10.2021 року в зону діяльності Київської митниці до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Спеціалізований» надійшло міжнародне експрес-відправлення за міжнародним транспортним документом від 25.09.2021 року № АЕВТ та інвойсом від 25.09.2021 року № АEBT на адресу гр. ОСОБА_2 , м. Запоріжжя.

Згідно інформації, зазначеної в міжнародному транспортному документі та інвойсі, МЕВ надійшли від відправника міжнародних експрес-відправлень гр. ОСОБА_1 , Китай , та згідно переліку мало містити «Electronic Accessories» (електронні аксесуари) в кількості 2 штуки, вартістю 48,5 USD.

При митному огляді МЕВ 08.10.2021 року встановлено, що вміст МЕВ від 25.09.2021 року № АEBT являє собою електронні цигарки з маркуванням ELF BAR 1500-2 упаковки по 10 шт., тобто інформація про кількість та опис вкладення не відповідає міжнародному транспортному документу 25.09.2021 року № АЕВТ та інвойсу від 25.09.2021 року № АЕВТ.

Таким чином, митний орган вважає, що у діях гр. ОСОБА_1 , який не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (найменування, опис, кількість та вартість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 472 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник Київської митниці Король Л.І. подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду змін, просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , - скасувати та постановити нову постанову, якою справу щодо порушення митних правил щодо громадянина ОСОБА_1 направити до Київської митниці з метою розгляду та прийняття відповідного рішення, згідно ч. 2 ст. 471 МК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги представник митниці посилається на те, що, відповідно до Закону України від 16.02.2022 року № 2058-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо адміністративної відповідальності громадян за порушення митних правил», який набрав чинності 16.06.2022 року, були внесені зміни, в тому числі до положень ст.ст. 471, 472 МК України.

Зокрема, ст. 472 МК України викладено в такій редакції - недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

У той же час, вищевказаним законом доповнено ч. 2 ст. 471 МК України, згідно з якою встановлена адміністративна відповідальність, за недекларування товарів (крім зазначених у ч. 1 (валютні цінності) та/або ч. 3 (товари, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

У зв`язку з цим, посилаючись на положення ст. 58 Конституції України та вимоги ч. 3 ст. 3 МК України, апелянт зазначає про те, що оскільки прийняті зміни до законодавства пом`якшують відповідальність особи (стара редакція ст. 472 МК передбачала накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів з конфіскацією товарів, а в новій редакції МК України, за недекларування товарів громадянами передбачено штраф в розмірі 30 відсотків вартості товарів), то відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 471 МК України, підлягає застосуванню і до правопорушень, що були вчинені до моменту набрання чинності вказаним вище Законом, а саме до 16.06.2022 року.

Крім того, у змінах до апеляційної скарги апелянт звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 522 МК України (зі змінами, внесеними Законом України від 16.02.2022 року № 2058-ІХ), справи про порушення митних правил, передбачені ч. 2 ст. 471 МК України розглядаються митними органами, а не судами.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби Юрківа В.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не може погодитися з тим, що постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на таке.

По-перше, для застосування норм законодавства щодо зворотної дії в часі закону, що пом`якшує відповідальність особи, в даному випадку ч. 2 ст. 471 МК України, необхідно встановити, чи охоплювалися дії особи, в даному випадку громадянина ОСОБА_1 , наведені у протоколі про порушення митних правил № 4461/10000/21 від 12 листопада 2021 року, складом адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 472 МК України, який діяв на час вчинення такого правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 472 МК України, в редакції, яка діяла на час порушення митних правил та складання відповідного протоколу, вказана норма передбачала відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, своє рішення про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, суддя обґрунтувала тим, що для визнання складу цього правопорушення необхідно встановити, що товари, транспортні засоби мають бути комерційного призначення та такими, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Інші товари, транспортні засоби у разі пред`явлення їх митному контролю в повному обсязі до початку митного огляду, навіть якщо вони не записані власником до митної декларації, не можуть вважатись переміщуваними з порушеннями митних правил. Такі товари, транспортні засоби є неоформленими належним чином і можуть не підлягати пропуску, але вважатись предметами порушення митних правил не повинні.

Порядок та умови здійснення митного контролю товарів та інших предметів, що переміщуються (пересилаються) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів (ст. ст. 231-237 МК України).

Крім того, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 265 МК України, суддя дійшла висновку що відправник міжнародного поштового відправлення ( ОСОБА_1 ) не є резидентом України, тобто суб`єктом даного правопорушення.

Не вдаючись в оцінку обґрунтованості наведених вище висновків судді, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що однією з головних умов відповідальності за ст. 482 МК України є те, що товари, які переміщуються через митний кордон України повинні підлягати обов`язковому декларуванню.

Як прямо передбачено ч. 1 ст. 234 МК України, товари (за винятком підакцизних), що переміщуються (пересилаються) на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, якщо їх сумарна фактурна вартість не перевищує еквівалент 150 євро, не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Згідно вимог, передбачених ч. 1 ст. 236 МК України, декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою ним особою. При цьому товари, які не є об`єктом оподаткування митними платежами, а також кореспонденція, поштові листи та листівки, література для сліпих, друковані матеріали, міжнародні експрес-відправлення документарного характеру декларуються в усній формі на підставі товаросупровідних документів. Інші товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.

Наведені вище вимоги законодавства, а також обставини зазначені в протоколі про порушення митних правил № 4461/10000/21 від 12 листопада 2021 року про те, що відправник міжнародного експрес відправлення громадянин ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (найменування, опис, кількість та вартість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, дозволяють зробити висновок про те, що в діях останнього відсутній склад правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 472 МК України, оскільки в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні докази на підтвердження того, що фактурна вартість товару, який фактично переміщувався у міжнародному експрес відправленні, а саме електронних цигарок з маркуванням ELF BAR1500-2 упаковки по 10 шт., перевищувала еквівалент 150 євро, а відтак, що цей товар підлягав обов`язковому письмовому декларуванню.

По-друге, приймаючи до уваги вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги представника Київської митниці про наявність законних підстав для скасування постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року, а також для направлення справи до Київської митниці з метою розгляду та прийняття відповідного рішення, згідно ч. 2 ст. 471 МК України, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та суперечать фактичним обставинам даної справи.

Таким чином, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, оскільки вона ґрунтується навсебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та відповідає нормам матеріального права, а апеляційна скарга представника Київської митниці Держмитслужби, не містить у собі доводів, які б могли служити підставами для її скасування та прийняття нової постанови.

У зв`язку з цим, за наслідками розгляду апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити вказану скаргу без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, а також ст.ст. 529, 530 МК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л.І. залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року, відповідно до якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, - закрито за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Калініченко О.Б.