КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/2130/22 головуючий у суді І інстанції: Кваша А.В.
провадження №33/824/2239/2022 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №86 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.01.2022 року ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», за таких обставин. ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу нормативно-правового забезпечення Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, у 2020 році припинивши виконання функцій держави, 19.05.2021 0 17:34 несвоєчасно, без поважних причин, подав в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рiк (пiсля звільнення), шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2022 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2022 року і провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1. ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що факт адміністративного правопорушення виявлено уповноваженим органом 25 квітня 2021 року, а шестимісячний строк притягнення до відповідальності сплинув 25 жовтня 2021 року, а тому вважає, працівник поліції не мав права складати та надсилати йому протокол. Зазначає, що через карантин він не встиг вчасно подати декларацію, і це не є правопорушенням за яке передбачена адміністративна відповідальність. Вказує, що він не мав умислу порушувати законодавство, а вийшло так через карантинні обмеженні, і внаслідок цього йог можуть звільнити від відповідальності. Звертає увагу суду на те, що на даний час закінчився строк визначений ч. 3 ст. 38 КУпАП притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому станом на 20 липня 2022 року суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості в подальшому досліджувати докази та вирішувати питання щодо його винуватості.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони або обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільну-правову відповідальність.

Правовими приписами ч. 1 ст. 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Встановлено, що відповідно до Наказу Державної міграційної служби України від 16 червня 2011 року № 121-к ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста відділу нормативно-правових актів Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України.

Відповідно до Наказу Державної міграційної служби України від 27 травня 2016 року №383-к ОСОБА_1 присвоєно четвертий ранг державного службовця.

Відповідно до Наказу Державної міграційної служби України від 10 грудня 2019 року №358-к ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу нормативно-правового забезпечення Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України.

Отже посада головного спеціаліста відділу нормативно-правового забезпечення Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України не відноситься до категорії «А» і «Б», що означає віднесення такої посади до категорії «В» посад державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України "Про запобігання корупції" за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи державним службовцем категорії «В» є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Також, встановлено, що наказом Державної міграційної служби України від 19 грудня 2019 року №381-к надано ОСОБА_1 щорічну основну відпустку тривалістю 9 календарних днів з 19 грудня 2019 року по 28 грудня 2019 року; частину додаткової оплачуваної відпустки за 37 річний стаж держаної служби тривалістю 14 календарних днів з 29 грудня 2019 року по 13 січня 2020 року; частину додаткової оплачуваної відпустки за 39 річний стаж держаної служби тривалістю 15 календарних днів з 14 січня 2020 року по 28 січня 2020 року. Звільнено ОСОБА_1 28 січня 2020 року з посади головного спеціаліста відділу нормативно-правового забезпечення Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України.

Відповідно до ч. 1 наказу НАЗК від 23 липня 2021 року №449/21 "Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089 декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Отже, ОСОБА_1 , у 2020 році припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування зобов`язаний був до 00 години 00 хвилин 01 квітня 2021 року, подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Згідно публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав декларацію, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру за 2020 рік (після звільнення), лише 19 травня 2021 року о 17 годині 34 хвилини.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 28 січня 2020 року, та зобов`язаний був подати декларацію до 00 години ,00 хвилин 01 квітня 2021 року, подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Таким чином апеляційний суд зазначає, що датою вчинення правопорушення є наступний день після спливу строку на подання декларації після звільнення, а саме 01 квітня 2021 року.

При цьому, датою виявлення правопорушення є 19 квітня 2021 року, коли Національним агентством з питань запобігання корупції було виявлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації (після звільнення), що підтверджується відповідним листом, яким Національне агентство повідомило ОСОБА_1 про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування (а.с. 57).

Як встановлено апеляційним судом, датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення є 19 квітня 2021 року.

Таким чином з дня виявлення адміністративного правопорушення до часу розгляду справи про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 , минуло понад шість місяці, відтак провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 строки передбачені ст.38 КУпАП закінчились. Відтак, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (після звільнення) шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, своєчасно не подав декларацію(після звільнення) за 2020 рік, що за обставин, викладених в постанові, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про те, що через карантин він не встиг вчасно подати декларацію, і це не є правопорушенням за яке передбачена адміністративна відповідальність, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 не надав суду та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування його винуватості. Крім того, відповідно до вимог ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що він не мав умислу порушувати законодавство, а вийшло так через карантинні обмеженні, і внаслідок цього його можуть звільнити від відповідальності, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення не може слугувати підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, оскільки порушення, що виразилося у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, може бути вчинено як умисно, так і з необережності.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт адміністративного правопорушення виявлено уповноваженим органом 25 квітня 2021 року, а шестимісячний строк притягнення до відповідальності сплинув 25 жовтня 2021 року, а тому вважає, працівник поліції не мав права складати та надсилати йому протокол. А також, щона даний час закінчився строк визначений ч. 3 ст. 38 КУпАП притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому станом на 20 липня 2022 року суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості в подальшому досліджувати докази та вирішувати питання щодо його винуватості, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП підвідомча суду і рішення про її закриття може приймати виключно суд.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 172-6, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко