Справа 573/977/22
Номер провадження 3/573/395/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

(повний текст)

29 вересня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Свиргуненко Ю.М.,

з участю секретаря: Федорченко Г.В.,

особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_1 ,

захисника: Пашкова С.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 13 грудня 2002 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2022 року о 19 годині 50 хвилини по вул. Павла Бані біля АЗС ANP в м. Білопілля ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110217, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820». Відповідно до тесту №1268 від 26 серпня 2022 року результат огляду становив 1.37‰. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, погодившись з результатами тесту, що було зафіксовано за допомогою нагрудного відеореєстратора поліцейського DMТ 1 АА 00454. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 26 серпня 2022 року вживав безалкогольне пиво, після чого по дорозі з м. Ворожба в м. Білопілля, біля заправки був зупинений працівниками поліції. Останні запропонували йому продути Драгер, на що він погодився. З результатом алкотестера був згодний. У лікарню їхати відмовився, оскільки поліцейські пропонували йому пройти огляд у медичному закладі м. Суми. Разом з цим ОСОБА_1 також додав, що на позитивний результат приладу Драгер могло вплинути те, що він має підвищену кислотність шлунку. Безпосередньо перед проходженням огляду палив. Крім того, перед застосуванням газоаналізатора працівники поліції не проводили тест виміру повітря на наявність спиртовмісних речовин.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Пашков С.І. доводи ОСОБА_1 про можливі причини похибки приладу Драгер підтримав. Крім цього додав, що результати тестування його підзахисного викликають обґрунтовані сумніви, оскільки газоаналізатор востаннє проходив калібрування 19 жовтня 2021 року, у той час як дана процедура проводиться один раз на пів року. Також захисник Пашков С.І. зазначив, що порушення працівниками поліції інструкції з експлуатації технічного засобу вимірювальної техніки «Драгер 6820» щодо проведення огляду безпосередньо після паління тягне за собою недійсність огляду.

Свідок ОСОБА_2 показав, що перебуває з ОСОБА_1 в дружніх стосунках. 26 серпня 2022 року близько 20 години проїжджав на власному автомобілі повз АЗС, що на вул. Павла Бані в м. Білопілля. Побачивши, що ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції, зупинився та підійшов до них. Явних ознак сп`яніння ОСОБА_1 не проявляв. У лікарню їхати не відмовлявся. Разом з цим свідок позитивно охарактеризував особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначивши, що з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, у той час, коли м. Білопілля залишили силовики, він разом з однодумцями організував патрулювання міста, а в подальшому активно займався волонтерською діяльністю.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Пашкова С.І., свідка ОСОБА_2 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у вчиненні цього правопорушення знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи доказами, які були досліджені судом.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №241555 від 26 серпня 2022 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, 26 серпня 2022 року о 19 годині 50 хвилини по вул. Павла Бані біля АЗС ANP в м. Білопілля ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110217, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що становив 1.37‰.

Згідно з чеком №1268 від 26 серпня 2022 року тестування, проведеного за допомогою приладу «Драгер 6820», у ОСОБА_1 виявлена позитивна проба алкоголю 1.37‰;

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який міститься на оптичному диску, вбачається, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були явними. На пропозицію працівників поліції останній пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат огляду не оспорював, жодних зауважень щодо нього не висловлював та підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Доводи захисника про те, що результати виміру газоаналізатора «Драгер 6820», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , не можуть бути прийняті до уваги, оскільки пропущений міжкалібрувальний інтервал, передбачений заводом-виробником, є неспроможними, оскільки затверджений тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG&aст; Co. KGaA, Німеччина», що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

За змістом ч. 2 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено, а відповідно до ст. 17 цього Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до матеріалів провадження, у чеку із результатом тестування на алкоголь є відомості про останнє калібрування 19 жовтня 2021 року (а. с. 2). Також, згідно з свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинним до 19 жовтня 2022 року, газоаналізатор «Alkotest 6810», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , пройшов повірку, за результатами якої відповідає вимогам ДСТУ 8950:2009.

Оскільки, на час проходження огляду на стан сп`яніння 26 серпня 2022 року один рік не пройшов, вказаний газоаналізатор, яким проводився огляд ОСОБА_1 , відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо доводів адвоката Пашкова С.І. про те, що результати приладу «Драгер 6810» є хибними через те, що безпосередньо перед проведенням тестування ОСОБА_1 палив цигарку, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, на якому зазначена обставина не зафіксована. Інших доказів на підтвердження цих доводів суду не надано.

Не заслуговують на увагу також доводи адвоката Пашкова С.І. про те, що перед проведенням огляду не проводився тест виміру повітря на наявність спиртовмісних речовин, оскільки з долученого до матеріалів справи відеозапису слідує, що під час проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції надано запакований мундштук, будь-яких зауважень чи заперечень з приводу його герметичності він не висловлював, з результатами огляду погодився, а тому нездійснення пробного забору повітря перед продуванням приладу «Драгер» не є підставою вважати результати огляду невірними.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі лише з тих підстав, що працівники поліції в порушення п. 7 р. 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, запропонували йому пройти огляд не в найближчому закладі охорони здоров`я, яким є КНП БМР «Білопільська міська лікарня», а в закладі охорони здоров`я м. Суми, в даному випадку є недоречними, оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за порушення п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду, а за п. 2.9 ПДР, а саме, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, на момент проведення огляду та складання протоколу ОСОБА_1 погоджувався з результатами тесту, не наполягав на проходженні медичного огляду в медичному закладі, що підтверджується відеозаписом, який був досліджений судом.

Загалом, висловлену стороною захисту позицію по справі суд розцінює як спосіб захисту, спрямований на уникнення адміністративної відповідальності.

Разом з цим суд відмічає, що відповідно до положень п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння показали, що вміст алкоголю в його крові становить 1.37‰, що майже в сім разів перевищує мінімально визначену норму алкоголю 0.2‰.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, доведена належними, допустимими та достовірними доказами, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення ЄСПЛ у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року).

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, а також виходячи з того, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобами, приходжу до висновку, що покладення на ОСОБА_1 даного виду стягнення є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення даної постанови.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлений 29 вересня 2022 року.

Суддя