КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3512/2022 Постанова винесена суддею Ріхтером В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Семенець Г.Л., розглянувши апеляційну скаргу захисника Семенець Г.Л. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину, 2000 р.н., не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 24 травня 2022 року о 21 год. 30 хв. по вул. Шевченка в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія», який підтвердив стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Семенець Г.Л., вважаючи постанову суду незаконною через її винесення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення адресу: місто Київ, вул. Петра Запорожця, 20, що належить до територіальності Дніпровського району міста Києва, отже дана справа мала розглядатися Дніпровським районним судом міста Києва.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення є виправлення і креслення, що є недопустимим, а також зазначена ч. 2 ст. 130 КУпАП, що свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений із порушеннями, на що суд навіть не звернув уваги.

Вказує й на те, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобупроводиться поліцейським у присутності двох свідків, проте цього зроблено не було, та не було вручено ОСОБА_1 акту огляду, який складається у двох примірниках, один з яких вручається водію.

Також у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, тобто навіть не оглядає, оскільки не має ні спеціальних знань, ані технічних засобів для проведення такого огляду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений із порушенням вимог діючого законодавства, в т.ч. прав і свобод ОСОБА_1 , а тому є не чинним та недопустимим до розгляду.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Також у вказаній постанові суду зазначено, що серед іншого вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом із нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, однак суд не взяв до уваги, що відеозапис вівся частково і самого моменту зупинки немає, а зупинка водія поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.

При цьому, як було встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Окрім цього, суд не врахував відповідь на адвокатський запит, відповідно до якої, ОСОБА_1 з 20 травня по 20 червня 2022 року проходив лікування від амфетамінної залежності у клініці ТОВ «ОКТАМЕД» шляхом проведення детоксикації організму, при лікуванні застосовувався препарат НАЛТРЕКСОН, у нього могли бути виявлені залишки амфітаміну протягом від 10 днів до 2 місяців, швидкість реакції ОСОБА_1 ніяким чином не могла бути призупинена.

Також до суду надійшов лист від 22.09.2022 року від КП «СОЦІОТЕРАПІЯ», в якому зазначено, що при проведені обстеження ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, порівнюючи ці дві відповіді від різних медичних установ, звертає увагу на те, що ОСОБА_2 проходив лікування шляхом проведення детоксикації організму, при лікуванні застосовувався препарат НАЛТРЕКСОН, який можна приймати лише в тих випадках, коли пацієнт не застосовує опіатні аналгетики щонайменше протягом 7-10 днів, і в інструкції відсутня заборона керувати транспортним засобом.

Крім того, зазначає, що при огляді в КП «Соціотерапія» в акті зазначено, що поведінка особи напружена, роздратована, але враховуючи обставини хвилювання із-за неможливості придбати ліки дитині, така поведінка нормальна.

Щодо зазначення про те, що мова змазана, сухість в роті, то звичайна змазана мова ОСОБА_1 , а сухість в роті може бути викликана хвилюванням, підвищенням цукру в крові та побічними діями препарату - сухість в горлі.

Отже, враховуючи виявлені ознаки на реакцію водія, проведені аналізи та обставини справи, вважає недоведеними обставини перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки терміново виїхав придбати ліки дитині, а також на відео з бодікамери взагалі відсутній момент самої зупинки ОСОБА_1 , що також є порушенням.

Окрім цього, в постанові суд зазначив, що захист повідомив суд про замісну терапію, але це не так і суд прийшов до хибного висновку, що ОСОБА_1 проходив замісну терапію, оскільки перед судовим засіданням від ОСОБА_1 дізналась адвокат, що останній проходив курс лікування та під час судового засідання адвокат заявила клопотання про надання часу, щоб направити запит до лікувального закладу для з`ясування: яке лікування проходив ОСОБА_1 , чи могли бути присутні в аналізах сліди вживання наркотичних засобів, чи могли прописані ліки впливати на реакцію водія.

Замісну терапію проводять особам, які колють опіати, а у ОСОБА_1 виявлено залишки амфетаміну. Щодо наркотичних засобів відсутня допустима межа, як це передбачено для алкоголю.

В інструкції до препарату HAЛTPEKCOH відсутня заборона керувати транспортним засобом. Снодійне, яке прописане ОСОБА_1 , приймається перед сном, а не перед тим як вести активний спосіб життя.

Будучи належним чином сповіщеним про день та час слухання справи, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, ніяких клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило, а тому, зважаючи на участь у судовому засіданні захисника Семенець Г.Л., яка вважала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , та з огляду на положення ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, і те, що неявка ОСОБА_1 не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Семенець Г.Л., яка,підтримавши доводи апеляційної скарги та уточнивши свої апеляційні вимоги, просила скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_1 ,в якому вінвідмовився надати свої пояснення по суті викладеного у протоколі порушення; висновку КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 30.05.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння стимуляторів (амфетамін); акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002465, складеного за результатом проведеного 24.05.2022 огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів (амфетамін) та відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Посилання захисника Семенець Г.Л. на те, що ОСОБА_1 з 20.05.2022 по 20.06.2022 проходив лікування від амфетамінної залежності у клініці ТОВ «ОКТАМЕД» шляхом проведення детоксикації організму, при якому застосовувався препарат НАЛТРЕКСОН, який можна приймати лише в тих випадках, коли пацієнт не застосовує опіатні аналгетики щонайменше протягом 7-10 днів, а тому у нього могли бути виявлені залишки амфетаміну протягом від 10 днів до 2 місяців, при цьому швидкість реакції ОСОБА_1 ніяким чином не могла бути призупинена, не відносяться до предмету розгляду даної справи, оскільки у відповіді ТОВ «ОКТАМЕД» зазначено, що лікування ОСОБА_1 здійснювалося снодійними та седативними препаратами, в тому числі, основним препаратом - НАЛТРЕКСОН, разом з тим, ОСОБА_1 не інкримінується керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а інкримінується керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що прямо виявлено проведеним оглядом, в тому числі, лабораторним дослідженням.

При цьому твердження захисника про те, що в інструкції препарату НАЛТРЕКСОН, який застосовувався при лікуванні ОСОБА_1 , відсутня заборона керувати транспортним засобом, є надуманими, оскільки в Інструкції до вказано препарату, яка була надана захисником під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, прямо вказано, що в період лікування вказаним препаратом слід утримуватися від керування транспортними засобами та виконання робіт, що потребують підвищеної уваги.

Що стосується доводів захисника про те, що у ОСОБА_1 при проведенні обстеження були виявлені лише ознаки наркотичного сп`яніння та при проведенні аналізу залишки амфетаміну, тому є недоведеними обставини перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, то вони є безпідставними, оскільки з наданої на запит суду першої інстанції відповіді КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ», вбачається, що амфетамін дійсно, в залежності від організму людини та інших факторів, може перебувати в організмі людини досить тривалий термін, проте у даній справі, винуватість ОСОБА_1 встановлена ще й Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002465, складеного за результатом проведеного 24.05.2022 огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, згідно якого, заключний діагноз (за результатами огляду та тестів): «Стан сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів (амфетамін)» ОСОБА_1 встановлено на підставі клінічних ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у нього при огляді, які повністю відповідали клінічним ознакам, встановленим у пункті 4 розділу І Інструкції та у розділі Б 15.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10) та, у подальшому, підтверджено результатом лабораторного дослідження №1239 від 25.05.2022, яким виявлено у біологічному середовищі (сечі) ОСОБА_1 стимулятри (амфетамін).

Крім того, доказів протилежного стороною захисту суду не надано, а висновки, що містяться у Акті огляду - не спростовано.

З огляду на вище наведені докази, не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що виявлені лікарем КНП «Соціотерапія» та зазначені в акті огляду ознаки стану сп`яніння: напружений, роздратований, мова змазана та сухість в роті, не свідчать про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а є наслідком того, що ОСОБА_1 хвилювався через неможливість придбати ліки дитини, і така поведінка особи є нормальною, при цьому звичайна мова ОСОБА_1 є змазаною, а сухість в роті може бути викликана хвилюванням, підвищенням цукру в крові та побічними діями препарату - сухість в горлі.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані крайньої необхідності, оскільки терміново виїхав придбати ліки дитині, не звільняють його від відповідальності та не можуть бути підставами для скасування постанови суду. Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисником надано не було.

Що стосується доводів захисника Семенець Г.Л. про порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським у присутності двох свідків, проте цього зроблено не було, то вони є безпідставними, оскільки, відповідно до п. 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння можливо лише у медичному закладі, і та обставина, що працівники поліції не проводили огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, не свідчить про недотримання ними в даному випадку вимог ст. 266 КУпАП.

Також є безпідставними і доводи захисника Семенець Г.Л. про те, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, тобто навіть не оглядає, оскільки немає ні спеціальних знань, а ні технічних засобів для проведення такого огляду, так як пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не вручено другого примірника акту огляду, то вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, адже, відповідно до п. 19 розділу ІІІ Інструкції, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Твердження захисника Семенець Г.Л. про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, не заслуговують на увагу, оскільки його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а сам протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому в межах даного акту і проводиться судовий розгляд.

При цьому посилання захисника на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення є виправлення і креслення, що є недопустимим, є надуманими, оскільки, як вбачається з наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 069852 від 24.05.2022 року, у ньому не міститься жодних виправлень або креслень.

Також є безпідставними доводи захисника Семенець Г.Л. про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений із порушеннями, так як у ньому зазначена ч. 2 ст. 130 КУпАП, на що суд не звернув уваги, оскільки з наявної у матеріалах справи та завіреної належним чином довідки старшого інспектора з о/д відділу адміністративної практики УПП у місті Києві ДПП Тлісової А. щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23.01.2022 року вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП, проте, у зв`язку із відсутністю, на момент обробки та підготовки матеріалів справи про адміністративне правопорушення для направлення їх до належного суду, відкритого доступу до порталу «Судова влада» встановити результат розгляду справи, а також додати до матеріалів справи копію постанови не є можливим, тому просить суд вчинене гр. ОСОБА_1 24.05.2022 року близько 21 год. 30 хв. адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП, розглядати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника Семенець Г.Л. про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу з підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний, оскільки причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Стосовно доводів захисника про недотримання працівниками поліції безперервності відеозапису усіх обставин даної події, то зазначений факт не спростовує обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки підтверджується вищенаведеними доказами.

Не приймає суд до уваги і доводи захисника про те, що дана справа повинна була розглядатися у Дніпровському районному суді м. Києва, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місцем вчинення адміністративного правопорушення адресу: місто Київ, вул. Петра Запорожця, 20, що належить до територіальності Дніпровського району міста Києва, з огляду на те, що справа даної категорії повинна розглядатися за загальними правилами у суді за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а, згідно адміністративно-територіального поділу міста Києва, місце вчинення адміністративного правопорушення, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 069852 від 24.05.2022 року - м. Київ, вул. Шевченко, 196/1, знаходиться безпосередньо в межах Солом`янського району міста Києва, а тому зазначений протокол, згідно вимог ст. 276 КУпАП, правомірно був розглянутий саме суддею Солом`янського районного суду міста Києва.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника Семенець Г.Л. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника Семенець Г.Л. залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.