ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8475/22Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/442/22 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч. 1 ст.122-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та позбавлено його права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду, 01 липня 2022 року о 10 год. 41 хв. на автодорозі М-30 на 162 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, не зупинився та був затриманий, шляхом переслідування на службовому автомобілі, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.07.2022р. серії ААД №097375 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову суду змінити в частині накладеного стягнення та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції справу розглянуто за його відсутності і без можливості надати пояснення.

Зазначає, що порушення вчинив з необережності, оскільки не одразу зрозумів вимогу про зупинку, але визнає вину та щиро розкаюється.

Вказує, що термін його водійського посвідчення закінчився якраз перед початком воєнного стану і він не встиг його вчасно замінити, але призначене стягнення є занадто суворим.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього. Про постанову йому стало відомо тільки після одержання її копії 29.07.2022 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції та детально викладені у постанові та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Окрім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення, за обставин встановлених судом, повністю визнав.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 суворіше за видом стягнення з альтернативних, яке передбачене санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, своє рішення взагалі не мотивував.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності, повністю визнав свою вину у вчинені ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, відсутність обтяжуючих вину обставин.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в даному випадку є надто суворим і його слід змінити.

З огляду на викладене вище та відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про підставність апеляційних вимог, у зв`язку із чим постанову місцевого суду слід змінити в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП та вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-36, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2022 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині призначеного стягнення.

Призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя