НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14 вересня 2022 року Справа № 322/542/22 (Провадження № 3/322/414/22)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Котова О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 29.08.2022 з відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №106403 від 13.08.2022 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: «13.08.2022 16-30 годин в Запорізькій області, Запорізький район с. Підгірне по вул. Іваніська, 1 водій керував транспортним засобом «Ліфан» без н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у категоричній формі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказав, що він дійсно у вказаних протоколі місці і часі керував мотоциклом. Їхав він з дитиною, яку посадив перед собою і був зупинений працівниками поліції. Останні запідозрили його у вживанні алкоголю. При собі він не мав документів на мотоцикл і посвідчення водія. Права керування мотоциклом не має взагалі. Він пояснив поліцейським, що алкоголь не вживав, а випив безалкогольного пива. Далі один з поліцейських попросив напарника вимкнути камеру. Він не був проти пройти огляд на місці. Однак йому повідомили, що якщо він відмовиться від проходження огляду на стан сп`яніння, на нього хоча і складуть протокол, натомість відпустять, в інакшому випадку, не залежно від результатів огляду на стан сп`яніння (а поліцейські переконували, що скоріш всього огляд встановить у нього стан сп`яніння), його відсторонять від керування мотоциклом і вилучать його, оскільки у нього не має документів на мотоцикл і права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Проходити огляд на стан сп`яніння на місці йому не пропонували. Вже потім спитали на камеру чи буде він проходити медичний огляд, що в його розумінні є проходження огляду в лікарні, від чого від дійсно відмовився. Однак він це зробив через те, що не знав куди подіти дитину (подія відбулася з 4-5 км від їх дома) і не бажав залишитися без мотоцикла. Тобто поліцейські своїми діями, якщо не змусили, то фактично переконали його відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник в контексті пояснень ОСОБА_1 вважав, що дії поліцейських у цій ситуації містять ознаки провокації, адже ОСОБА_1 повідомляв, що він не вживав алкоголь, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом, визначено положеннями ст.266 КУАП.

Відповідно до ч.2 цієї статті огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Положеннями ч.3 вказаної статті визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктами 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів (хитна хода), порушення мови (невиразне мовлення), різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння очей та обличчя).

В пункті 7 розділу І Інструкції зазначається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналіз згаданих положень КУпАП, ПДР і Інструкції дає підстави стверджувати, що водій, або особа, яка керувала транспортним засобом, в разі наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння повинен пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння. Водночас, поліцейські не мають права примусово проводити такий огляд, тому в разі відмови особи від його проходження на неї складається протокол за відповідною частиною ст.130 КУпАП.

На диску який долучений до матеріалів справи містяться три файли з відеозаписами.

На першому з них (13.08.2022 з 16:30:26 до 16:34:00), зафіксовано поліцейського, що підходить до ОСОБА_1 який сидить разом з дитиною на мотоциклі. Подальше спілкування поліцейських з ОСОБА_1 в патрульному автомобілі. Поліцейський який, знаходився на задньою сидінні патрульного автомобіля виражає припущення щодо вживання ОСОБА_1 алкоголю, пива. ОСОБА_1 на це відповів, що випив безалкогольне пиво. Поліцейський, ставить під сумнів повідомлені ОСОБА_1 обставини, зазначає, що у вказаній ситуації є два варіанти - або їхати в лікарню, або не їхати в лікарню. ОСОБА_1 пояснює, що випив бокальчик. Після цього поліцейський який знаходився на водійському сидінні спілкується з ОСОБА_1 з приводу мотоцикла, права керування таким видом транспортного засобу, його реєстрації тощо. Після чого поліцейський, який сидів на задньому сидінні просить напарника вимкнути камеру щоб дещо пояснити ОСОБА_1 (16:33:53), і той виконує це прохання.

На другому записі (з 16:38:13 до 16:40:45) поліцейським повідомляється Руденку Р.А., що у нього виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння і висувається вимога пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Ставиться питання чи буде ОСОБА_1 проходити медичний огляд, на що останній відмовляється. ОСОБА_1 повідомляється що в такому разі на нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП і роз`яснюються його права. Після чого запис зупиняється для складання протоколу.

На третьому записі (з 16:40:45 до 17:09:27) після складання протоколу поліцейським повідомляється ОСОБА_1 , які відомості зазначені у протоколі, пропонується зробити записи у відповідній графі протоколу, що ОСОБА_1 і робить. Також останній підписує протокол. Крім цього ОСОБА_1 вручається копія постанови щодо нього за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії.

За правилами ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або вразі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особина стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст.40 зазначеного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п.1.1).

Пунктом 1.4 вказаної Інструкції визначено, що метою використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є: підвищення відповідальності працівників патрульної поліції під час виконання службових обов`язків; підвищення рівня довіри суспільства до працівників патрульної поліції; підвищення рівня захисту прав та свобод людини і громадянина; попередження випадків невиправданого застосування фізичної сили, спеціальних засобів та вогнепальної зброї працівниками патрульної поліції та/або щодо працівників патрульної поліції; забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів; підвищення відкритості патрульної поліції; забезпечення об`єктивного розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність працівників патрульної поліції, зменшення кількості безпідставних скарг; запобігання конфліктним ситуаціям.

Згідно з п.3.1 Інструкції використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції здійснюється на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.3.3, п.3.5 Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при арешті або затриманні особи; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Суддею встановлено, що під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 відеозапис вівся не безперервно.

Відповідно до ст.9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Згідно з практикою ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп.52-54, Series A №73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia).

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Факт вимкнення поліцейським відеокамери і спілкування без фіксації позбавляють суддю можливості підтвердити чи спростувати доводи захисника щодо схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Враховуючи встановленні обставини суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов