КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/2145/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року місто Київ

справа № 369/3902/22

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП (протоколи серії ААД №101125, серії ВАБ №760973 від 04 травня 2022 року про адміністративні правопорушення) та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду не надав належної оцінки та аналізу наявним у справі доказам, не вказав мотивів з яких причин не взято до уваги його пояснення та заперечення, не вказано чому проігноровано його клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_2 .

Вказував, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП матеріали справи не містять.

Зазначав, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є саме водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом, однак 04 травня 2022 року о 19:30 год. він не був водієм транспортного засобу та не здійснював керування автомобілем, тобто не був суб`єктом правопорушення.

Посилався на те, що датою і місцем складання протоколів ААД №101125 та ВАБ №760973 від 04 травня 2022 року зазначено вул. Володимирська-Саєнка, с. Білогородка, що не відповідає дійсності, оскільки останні складалися працівниками поліції, безпосередньо в приміщені відділу поліції в с. Мила, Київської області. Даний факт підтверджується доданими відеозаписами, які були додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема відео під назвою «комина» тривалістю 01 хв. 03 сек. з якого вбачається, що він підписує протоколи про адміністративні правопорушення в приміщені відділу поліції в с. Мила, а не за місцем вчинення правопорушення в с. Білогородка та відео під назвою «комина2» тривалістю 00 хв. 15 сек. з якого вбачається як він з ОСОБА_2 перебували в клітці патрульного автомобіля на стоянці біля відділу поліції в с. Мила.

Вказував, що в протоколі серії ААД №101125 від 04 травня 2022 року, в графі «Свідки чи потерпілі» П.І.Б. нібито свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - заповнено іншим почерком та іншим кольором чорнила, що підтверджує той факт, що протокол заповнювався в різних місцях, в різний час та різними особами.

Зазначав, що з відео під назвою «комина2» вбачається, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які засвідчили його нібито відмову від офіційного порядку проходження тесту на алкогольне сп`яніння приладом Драгер - не були присутні, при так званому його огляду на стан сп`яніння.

Посилався на те, що навіть якщо поліцейський порахував, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння приладом Драгер, то вважає, що йому повинно було запропоновано пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. Чого не було зроблено, що являється порушенням вимог ст.266 КУпАП.

Вказував, що на підтвердження порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення було додано два відео, зроблені на особистий мобільний телефон поліцейського, а саме: відео під назвою «комина» тривалістю 01 хв. 03 сек.; відео під назвою «комина2» тривалістю 00 хв. 15 сек.

Зазначав, що дані докази є недопустимими, оскільки вони здійсненні на мобільний телефон поліцейського, що не являється спеціальним технічним засобом. З відеозапису, який міститься в матеріалах справи, не можна детально відновити послідовність подій, повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого ним правопорушення. При здійснені відео фіксації порушений принцип безперервності зйомки.

У судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку ОСОБА_1 такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на положення ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення, виходив з наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи,яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно з ч.ч.1-3, 5 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з Порядком №1103 від 17 грудня 2008 року огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктами 2 та 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.п.6, 7 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.п.15, 16 Інструкції за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Водночас, за змістом п.8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №101125, 04 травня 2022 року о 19.30 год. в с.Білогородка по вул. Володимирівська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, агресивна поведінка. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку для встановлення стану сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що він 04 травня 2022 року о 19:30 год. не був водієм транспортного засобу та не здійснював керування автомобілем, тобто не був суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, що працівники поліції в супереч Інструкції не пропонували йому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров'я.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в яких вказано, що 04 травня 2022 року близько 19.35 год. в с.Білогородка по вул. Володимирській, вони стали свідками того, що водій ОСОБА_1 , керувавший автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 в офіційному порядку відмовився від проходження тесту на алкогольне сп`яніння приладом Драгер, що засвідчили своїми підписами.

На СД-диску, який долучено до матеріалів справи та який містить лише звукозапис вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було лише запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» (час 00:07), на що ОСОБА_1 відповів «проходжу» (час 00:11). На вказане працівник поліції не звернув увагу та зазначив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння.

При цьому, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я та не було направлено останнього до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази як направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також докази відмови останнього від такого огляду.

Отже, співробітниками поліції були порушені вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 року в частині процедури огляду на стан сп'яніння, а тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що відмова ОСОБА_1 від проведення огляду за допомогою приладу «Драгер» за відсутності доказів відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не утворює об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №760973, 04 травня 2022 року близько 19.30 год. в с.Білогородка по вул. Володимирівська, біля лікарні ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді виражався нецензурною лайкою, чим порушив громадський спокій та порядок, рвався до громадян в бійку, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

У протоколі свідками зазначено: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП матеріали справи містять пояснення ОСОБА_6 на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №760973 від 04 травня 2022 року.

У поясненнях від 04 травня 2022 року ОСОБА_4 вказував на те, що 04 травня 2022 року о 19.30 год. на вул. Володимирська біля амбулаторії, їхало дві особи на автомобілі ВАЗ 2110, зупинилися, причепилися до діда, потім на його зауваження почали чіплятися до нього і дали по обличчю. В цей час зупинився поліцейський, зробив зауваження, на що останні здійснили непокору і штовхнули співробітника поліції.

Також у матеріалах справи міститься протокол прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 04 травня 2022 року, в якій останній зазначив, що 04 травня 2022 року о 19.30 год. в с.Білогородка на вул. Володимирська біля амбулаторії громадянин ОСОБА_1 , зустрівши його на дорозі, почав нецензурно висловлюватися, він йому зробив зауваження, після чого ОСОБА_1 вдарив його в обличчя.

Пояснення свідка ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 у запереченнях проти протоколів про адміністративні правопорушення, які були подані до суду першої інстанції та в апеляційній скарзі вказував на те, що 04 травня 2022 року о 19.30 год. в с.Білогородка на вул. Володимирська він разом з товаришем ОСОБА_2 чекали знайомого ОСОБА_7 . Будь-яких протиправних дій він не вчиняв.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 , які були подані до суду апеляційної інстанції, 04 травня 2022 року о 19:30 год. він перебував за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм знайомим ОСОБА_1 , де вони чекали іншого знайомого ОСОБА_7 , котрий повинен був відвести їх додому на автомобілі ОСОБА_1 . Вказував, що навпроти них, через дорогу якісь молоді люди, на вигляд років 17-18, нецензурно висловлювалися, штовхалися та на підвищених тонах з`ясовували відносини між собою. Він з ОСОБА_1 підійшли до них та зробили зауваження, на що вони дуже агресивно відреагували. В цей самий час, поблизу зупинився автомобіль патрульної поліції, в якому знаходилися чоловік і жінка одягнуті в цивільний одяг. Чоловік, з вікна автомобіля запитав у них: «Чому бешкетуєте?», на що він поцікавився ким вони являються?», чоловік представився працівником поліції. Зазначав, що жодних дій з боку ОСОБА_1 , що інкримінуються йому за ч.1 ст.130 ст.175 КУпАП при ньому не було здійснено.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №760973 від 04 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 , не відбиралися пояснення у ОСОБА_2 , який 04 травня 2022 року перебував разом з ОСОБА_1 .

Факт перебування ОСОБА_2 04 травня 2022 року разом з ОСОБА_1 підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року, згідно з якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 04 травня 2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

У судове засідання апеляційного суду викликалися свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які зазначені у протоколі серії ВАБ №760973 від 04 травня 2022 року, однак останні у судове засідання не з`явилися.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б давали суду можливість перевірити обставини вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №760973 від 04 травня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, а саме відсутні пояснення свідка ОСОБА_3 та відео з камери працівників поліції.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.173КУпАП закриттю, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.