Справа № 127/9370/22
Провадження № 33/801/864/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представника Вінницької митниці Самсонюка Дмитра Миколайовича

апеляційну скаргу Вінницької митниці

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари Київської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 Митного кодексу України,

Встановив:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0094/401100/22 від 19 березня 2022 року, 18 березня 2022 року о 23.49 год в пункт пропуску «Бронниця» митного поста «Дністер» Вінницької митниці по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий автомобіль марки «HYUNDAI AZERA», державний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Україна, VIN код № НОМЕР_2 під керуванням громадянки України ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 , який прямував з 3 (трьома) пасажирами: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_6 з України (м. Київ) до Болгарії (м. Варна).

Формою проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_2 обрала проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»).

Під час проведення митних формальностей пасажир ОСОБА_1 також заявила про відсутність у неї товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження. Після проведення усного опитування ОСОБА_1 на підставі оцінки та аналізу ризиків під час спільного з представниками ДПСУ поглибленого догляду особистих речей ОСОБА_1 в її особистій сумці було виявлено наявність іноземної валюти в еквіваленті 61 853,00 доларів США, 25 500,00 євро, 82 800,00 грн., 40,00 фунтів, 135,00 лев болгарських, 21 грам банківського золота. Виявлена валюта перевищує дозволену до вивезення норму готівки, яка визначена постановою Національного банку України № 3 від 02 січня 2019 року, а також підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України та у відповідності до п. 18 постанови Національного банку України № 5 від 02 січня 2019 року потребує наявності при переміщенні документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує 10 000,00 євро.

В ході проведення подальших заходів митного контролю ОСОБА_1 було надано банківські квитанції про зняття з особистого карткового рахунку ПАТ «Райффайзен банк Аваль» готівкових коштів в національній валюті України 657 000,00 грн. Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на решту суми, що перевищує еквівалент 10 000,00 євро, ОСОБА_1 не надала.

Отже, ОСОБА_1 не мала законних підстав на переміщення через митний кордон України валюти в сумі, що перевищує еквівалент 10 000,00 євро, а саме 21 329,00 євро. Таким чином, ОСОБА_1 намагалася шляхом недекларування, тобто нез`явлення за встановленою формою, перемістити через митний кордон України валюту в еквіваленті, що перевищує 10 000,00 євро, а саме 21 329,00 євро, яка підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2022 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України в порядку ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі Вінницька митниця вважає вказану постанову необґрунтованою, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України та притягнути її до відповідальності відповідно до санкції ст. 471 МК України.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції в описовій частині постанови суду наводить твердження, що ОСОБА_1 заїхала в пункт пропуску «Бронниця-Унгурь» митного поста Дністер разом із родиною двома автомобілями, і тому загальна сума коштів, які нею переміщувалися через митний кордон України з розрахунку на всіх членів сім`ї не перевищує дозволену суму для вивезення з України без необхідності надання підтверджуючих документів, однак при цьому судом не враховано, що МК України не передбачає можливості спільного декларування валютних коштів громадянами, окрім того не передбачена також, необхідність встановлення родинних зв`язків громадян і не містить процедури такого встановлення, а також переліку документів якими ці зв`язки можуть підтверджуватися.

Суд першої інстанції дійшовши висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, безпідставно вирішив звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення.

Тому вважає, що рішення суду є нелогічним та необгрунтованим, а усне зауваження як міра покарання, не відповідає обставинам справи та не може виконати свою мету визначену ст. 23 КУпАП, а саме послужити тією мірою відповідальності, яка дозволить особі усвідомити протиправність свого вчинку, а також запобігти вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У судовому засіданні представник Вінницької митниці Самсонюк Д. М. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовільнити.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою і просить залишити її без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Вінницької митниці Самсонюка Д. М. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про порушення митних правил за ст. 471 МК України, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Із апеляційної скарги вбачається, що судове рішення оскаржується лише в частині неправомірного застосування судом положень статті 22 КУпАП, в іншій частині Вінницька митниця судове рішення не оскаржила.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не оскаржила судове рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Вінницька митниця не погоджується саме із звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП.

Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи постанову, суд першої інстанції виходив із того, що дійсно ОСОБА_1 допустила порушення вимог порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю і з цього приводу у суду були достатні підстави для визнання її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Відповідно до статті 471 МК України, в редакції чинній станом на день вчинення правопорушення 18 березня 2022 року, порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацією цих товарів.

Окремі положення абзацу другого статті 471 МК України, а саме «у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 3-р(ІІ)/2021 від 21 липня 2021 року.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та в апеляційній скарзі не оскаржується, тому постанова суду в частині доведеності вини не перевіряється.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03 червня 2005 року із послідуючими змінами, суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції вірно врахував характер скоєного, обстановку вчинення правопорушення, відсутність суспільно небезпечних наслідків правопорушення, а також конкретні обставини справи, що свідчать про те, що дії ОСОБА_1 не представляють реальної суспільної небезпечності та правильно дійшов до висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним відповідно до ст. 22 КУпАП, що свідчить про можливість звільнення її від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 471 МК України, обмежившись усним зауваженням.

При цьому апеляційний суд вважає, що усне зауваження при даних встановлених фактичних обставинах справи, є достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому, а також співмірним скоєному нею правопорушенню. А також усне зауваження буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Ісмаїлов проти Росії від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Представником Вінницької митниці не доведено, а апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого статтею 471 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним і державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Таким чином апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є мотивованою, законною і справедливою, тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошення усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, в порядку ст. 22 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська