Справа № 523/7885/22
Номер провадження 3/523/5344/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2022 р. м.Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 293919 від 04.07.2022 року, ОСОБА_1 , 29.06.2022 року о 23:00 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , а також застосував до неї фізичну силу, чим скоїв домашнє насильство.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненому правопорушенні не визнає, заперечив проти обставин викладених в протоколі, зазначив, що саме ОСОБА_2 , накинулась на нього з ножем, у зв`язку з чим відштовхнув її і вибив ножа з рук, однак вона йому встигла нанести шкоду, в подальшому було відкрито кримінально провадження за цим фактом №0000505 за ст. 125 ч.1 КК України.

Заслухавши пояснення правопорушника та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до Витягу з ЄДРДР, було відкрито кримінально провадження №0000505 за ст. 125 ч.1 КК України, з якого вбачається що підставо цього стало саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , що суперечить обставинам зазначених в протоколі Серії ВАВ № 293919 від 04.07.2022 року, і навпаки підтверджує пояснення надані ОСОБА_1 , в судовому засіданні.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Прізвища свідків, які могли бути присутніми під час цього конфлікту, відсутні в протоколі Серії ВАВ № 293919 від 04.07.2022, також відсутні їх письмові пояснення, що не дає можливість суду перевірити обставини викладені в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших доказів правопорушення не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є достатнім доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02),«Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не вправі самостійно збирати докази.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 поліцейським в порушення вимог ст. 255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку про те, що матеріалами справи, поданими до суду, не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як зазначено в п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суддя вважає що, провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч.1 ст.247 ч.1 ст. 173-2 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 - ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: