Номер провадження: 33/813/194/22
Номер справи місцевого суду: 498/641/21
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н.С.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., при секретарі судового засідання Подуст Т.П.; особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Коливай С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Коливай С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Великомихайлівського райсуду Одеської області від 07.09.2021, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівське Великомихайлівського району Одеської обл., громадянина України, із загально середньою освітою, одруженого, працюючого по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладання стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, а також стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 19.06.2021 о 23:53 год. в с. Полішпакове по вул. П.Осіпенко водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 вживав алкоголь (пиво) після дорожньої транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.10 є) ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Коливай С.В. в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що вважає постанову винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права з огляду на наступне:

- судом не взято до уваги, що з матеріалів справи вбачається, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

- судом не враховано того, що працівниками поліції не проводилась належним чином відеофіксація та не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, не дивлячись на те, що він погоджувався його пройти;

- поза увагою суду залишилось, що після отримання згоди ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі працівниками поліції не було складено відповідного направлення на проходження огляду у медичному закладі, також працівниками поліції в порушення п. 9 Інструкції №1452/735 не забезпечено доставку ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду;

- в порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП у ОСОБА_1 не вилучалось водійське посвідчення, а також він не був відсторонений від керування транспортним засобом;

- судом не враховано, що пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони є учасниками ДТП, а тому є зацікавленими особами.

Посилаючись на викладені обставини, захисник Коливай С.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та повторно дослідивши докази, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги закону судом 1-ої інстанції не дотримані в повному обсязі, та без повного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас ч. 6 зазначеної норми передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю. Інші ознаки є похідними. При цьому, відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №503618 від 19.06.2021, в цей день о 23:53 год. в с. Полішпакове по вул. П.Осіпенко водій ОСОБА_1 вживав алкоголь (пиво) після дорожньої транспортної пригоди за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.10 Є ПДР України.

Разом із тим, судом 1-ої інстанції, всупереч положень ст. 280 КУПАП не було достеменно з`ясовано чи вживав ОСОБА_1 алкоголь саме після дорожньою транспортної пригоди.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУПАП, суд 1-ої інстанції мотивував:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №503618 від 19.06.2021;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Водночас, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , 19.06.2021 о 23 год. вони їхали по вул. Поліно - Осіпенко в с. Полішпакове Роздільнянського району Одеської обл., на гужевій підвозі під керуванням ОСОБА_4 зі сторони с. Козакове в бік с. Полішакове. В той час їм на зустріч з боку с. Полішакове рухався автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 жовто-білого кольору під керуванням ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп6яніння, який не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з гужевою підвозою з лівої сторони підвози. Внаслідок чого гужева підвоза та автомобіль отримали механічні ушкодження.

Отже, відповідно до наданих письмових пояснень жоден із свідків не бачив, як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, саме після дорожньої транспортної пригоди.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та протиріч, які містяться в матеріалах справи, до апеляційного суду неодноразово викликався працівник поліції Дубенко А.С., який складав протокол відносноОСОБА_1 , для допиту в якості свідка, який на виклики суду неодноразово не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, причин неявки не повідомив.

Апеляційний суд зазначає, що вказані вище докази, як окремо, так і в сукупності, не містять у собі достатніх даних для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зауважує на тому, що ч. 4 ст. 130 КУпАП не передбачає настання відповідальності за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим посилання сторони захисту є необґрунтованими.

Водночас, апеляційний суд вважає слушними посилання захисника Коливай С.В. щодо не здійснення належним чином працівниками поліції відеофіксації та зазначає, що згідно ст. 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, для повного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Разом із цим, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в своїх письмових поясненнях зазначили, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

При цьому, ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Апеляційний суд вважає, що непрофесійні дії працівників патрульної поліції призвели до того, що факт можливого керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, в порушення ст. 266 КУпАП, не задокументований у встановленому порядку, при цьому факт можливого вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньої транспортної пригодивзагалі не підтверджується належними доказами.

Разом із цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не доведена допустимим та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, якою передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не можу бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Коливай С.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Великомихайлівського райсуду Одеської обл. від 07.09.2021 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца