Провадження 3/127/4947/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВАП УПП у Вінницькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

12.07.2022 інспектором взводу № 1 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Гладибородою В.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 264888. З даного протоколу вбачається, що 12.07.2022 о 22 год. 25 хв. у м. Вінниця по вул. Брацлавська, буд. 121, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: вираження тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під час безперервної відеофіксації, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. Водночас, в засідання з`явився його захисник - адвокат Снітко В.А.

Тому, враховуючи вищевикладене, а також положення ст. 268 КУпАП, суд постановив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю її захиснитка.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Снітко В.А. просив суд визнати ОСОБА_1 невинним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення і закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, аргументуючи мотивами, викладеними як в своїх письмових поясненнях, так і самого ОСОБА_1 , наданих суду.

На виконання постанови суду від 18.08.2022, ВАП УПП у Вінницькій області ДПП НПУ надано витребувані судом докази.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Снітка В.А., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не керував ТЗ, а був його пасажиром, судом враховано наступне.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: по-перше - керування транспортним засобом, а по-друге - перебування в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Управління транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, що рухається своїм ходом або за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим із моменту, коли він почав рухатися.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, щоОСОБА_1 перебував біля ТЗ і чекав товариша, який і керував ТЗ, суд оцінює критично, враховуючи наступне.

З відтворених й досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, зокрема вбачається наступне: ОСОБА_1 виходить з-за керма ТЗ (час запису 22:19:18 ID реєстратора 467766); ОСОБА_1 запитує у працівників поліції «…я щось порушив?...» (час запису 22:19:49 ID реєстратора 467766) на що поліцейський уточнює: «…за що спинили?...» (час запису 22:19:54 ID реєстратора 467766); на запитання працівника поліції: «…перший раз спинили?...» ОСОБА_1 відповідає: «Так. Я давно за кермом, але по Вінниці не порушую» (час запису 22:20:14 ID реєстратора 467763); на запитання працівника поліції щодо наявності при собі у ОСОБА_1 наркотичних засобів: «…щось є з собою?...» (час запису 22:21:54 ID реєстратора 467763) ОСОБА_1 відповідає: «трохи є, для власного вживання…фєн…» (час запису 22:22:05 ID реєстратора 467763), у зв`язку із чим працівниками поліції на місце було викликано слідчо-оперативну групу; ТЗ перебуває на проїзній частині (перехрестя вулиць Брацлавська Коцюбинського), за світлофором в напрямку вулиці Брацлавській, що ставить об`єктивно під сумнів твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що автомобіль перебував в нерухомому стані і був припаркований; двигун автомобіля ввімкнений; протягом усього спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не обмовився про те, що він не керував транспортним засобом, ОСОБА_1 не заперечував, що він є водієм.

Також в засіданні встановлено, що протягом усього часу, зафіксованого на відеозаписах, а це протягом майже півтори години (з 22 год. 19 хв. по 23 год. 42 хв.), ніхто до автомобіля «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , не підійшов. Жодна особа не заявила про те, що саме вона є водієм даного ТЗ.

В судовому засіданні було роз`яснено право клопотати перед судом про виклик в судове засідання в якості свідка, зокрема особи, яка, за твердженням ОСОБА_1 , й керувала ТЗ. Однак таке клопотання заявлено не було. Натомість у своїх письмових поясненнях захисник ОСОБА_1 - адвокат Снітко В.А. повідомив, що за кермом перебував «хлопець, приблизно такого як він віку, якого звати ОСОБА_2 », якому ОСОБА_1 дозволив «покерувати автомобілем».

Враховуючи вищевказане, заслухавши пояснення і заперечення захисника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що 12.07.2022 о 22 год. 25 хв. по вулиці Брацлавській в м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б спростовували даний факт, матеріали справи не містять.

Підпункт «а» пункту 2.9 ПДР України прямо та категорично забороняє керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, визначено ознаки наркотичного сп`яніння, якими є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Судом встановлена наявність правової підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно із п. 2 і п. 4 розділу І, п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, та п. 2 і п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Снітка В.А. про порушення порядку проведення огляду, судом враховано наступне.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

При цьому, диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння».

Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

Лише у випадку незгоди водія на сам факт застосування спеціального технічного засобу або незгоди з його результатами, у поліцейського виникає обов`язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

При цьому, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.

Всі досліджені у справі докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в цілому, а не під час прямування у заклад охорони здоров`я або у його приміщенні.

З відеозаписів, досліджених в судовому засіданні, чітко вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським було роз`яснено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, наслідки відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (час запису 22:28:32 ID реєстратора 467763).

Твердження захисника ОСОБА_1 - адвоката Снітка В.А. про те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду не була «зафіксована двома свідками», що є порушенням, суд до уваги не приймає, оскільки це зафіксовано на відео (час запису 22:32:06 ID реєстратора 467763). Нормами ч. 2 ст. 266 КУпАП чітко передбачено можливість проведення такого огляду без свідків в разі застосування технічніх засобів відеозапису. Виключно в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан сп`яніння, а посилання водія ОСОБА_1 та його захисника на порушення такого порядку є безпідставними.

Судом встановлено, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також в закладі охорони здоров`я. У зв`язку із чим, поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, як те передбачено п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, та ст. 266 КУпАП.

Вищевказане підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, наявних в матеріалах справи і досліджених судом в ході розгляду справи.

Крім того, будь-які об`єктивні відомості, які б свідчили, що ОСОБА_1 пройшов відповіднийогляд у закладах охорони здоров`я за самозверненням, суду не надано.

Суд враховує, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на обґрунтовану вимогу поліцейського є обов`язком водія.

Таким чином, відмовившись від проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких зауважень чи заперечень з боку правопорушника протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 264888 від 12.07.2022 не містить.

Отже, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що відеозапис даної події не є безперервним, що свідчить начебто про те, що він змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис на DVD диск, не відповідає дійсності. Судом встановлено, що запис розпочато о 22:19:17 на ID реєстратор 467763 і ID реєстратор 467766 та закінчено о 23:42:24; відеозаписи є повними та безперервними, змінення чи редагування запису не вбачається.

Зауваження захисника ОСОБА_1 - адвоката Снітка В.А., висловлені з приводу часових маркерів правопорушення, в даному випадку, не заслуговують на увагу, оскільки вони не спотворюють фактичних обставин діяння ОСОБА_1 та у своїй сукупності дозволяють суду повністю відтворити картину подій 12.07.2022 у період часу з 22 год. 19 хв. до 23 год. 42 хв.

Як випливає зі змісту ст. 266 КУпАП, істотна для кваліфікації правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП часова позначка обчислюється годинами, тому доказування даного правопорушення не вимагає фіксування процесуальних дій з точністю саме до конкретних хвилин/секунд.

Крім того, суд звертає увагу на те, що докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи, висловлені як письмово, так і усно ОСОБА_1 та його захисником, судом розцінюються як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 264888 від 12.07.2022, відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, зафіксованою в протоколі із застосуванням технічних засобів відеозапису, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Водночас, судочинство повинно відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Судом враховано, що в діях ОСОБА_1 вбачається грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами. Хоча дії ОСОБА_1 і не призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, проте, будучи водієм особа несе певні обов`язки, за порушення яких настає відповідальність. Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496, 20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 9, 23, 24, 30, 33-35, 38, ч. 1 ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 317-1 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу , та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: