Справа № 459/3371/21 Провадження № 3/459/244/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді матеріали, які надійшли від Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125381 від 20.10.2021, ОСОБА_1 20.10.2022 о 16:10 год. в м. Червонограді по вул. Йосипа Сліпого,1а, керував автомобілем марки «Сitroen jumpy», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння №130 від 20.10.2021, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Варто зазначити, що 18.01.2022 суддею Жураковським А. І. було винесено постанову, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Порушником було подано апеляційну скаргу на вищезазначену постанову, у якій він просив скасувати постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 18.01.2022, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Львівського апеляційного суду від 10.03.2022 апеляційну скаргу було задоволено частково, постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 18.01.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП було скасовано та направлено матеріали справи на новий судовий розгляд. Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не дотримано вимог ст. ст. 283 284 КУпАП, що призвело до неповного з`ясування обставин справи. Окрім цього, апеляційний суд зазначив наступне: «судом першої інстанції визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, а згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 20.10.202 1 року йому ставиться у вину відмова у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_2 не міг здати сечу на аналіз». Наведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним в апеляційній скарзі».

Таким чином, справа була направлена до Червоноградського міського суду Львівської області на новий судовий розгляд та в результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючим суддею Мельникович М. В.

Справа призначалася до розгляду на 06.05.2022, 02.06.2022, 05.07.2022, 29.07.2022 та 02.09.2022.

Проте ОСОБА_1 в судові засідання, які відбулися 06.05.2022, 02.06.2022, 05.07.2022, 29.07.2022 та 02.09.2022 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 05.06.2022 порушник подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вказав, що бажає адвоката. Проте, в усі наступні судові засідання не з`явився, заяв чи клопотань не подавав.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Так, судом встановлено, що згідно з інформацією, зафіксованою в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125381 від 20.10.2022, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Сitroen jumpy», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння №130 від 20.10.2021 (а. с. 1).

Проте, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

Так, до матеріалів справи додано висновок КП «ЦМЛ ЧМР» від 20.10.2021, складений лікарем ОСОБА_3 на підставі даних, які містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом №130 від 20.10.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Проте у нижній частині висновку вказано, що порушник від освідчення на наявність наркотиків відмовився (не міг здати сечу) (а. с. 3).

Окрім цього, в матеріалах справи міститься пояснювальна записка лікаря нарколога ОСОБА_3 , з якої вбачається, що нею 20.10.2021 було освідувано гр. ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Лікар вказала, що від запропонованої здачі сечі на вміст наркотичних речовин хворий категорично відмовився. Тому вона підтвердила у хворого стан наркотичного сп`яніння на основі клінічних даних, характерних для канабіоїдів (а. с. 22).

Відповідно до розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі Інструкція) проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Пункт 22 розділу 3 вищевказаної Інструкції передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як встановлено судом, лікарем наркологом лабораторні дослідження не проводилися, оскільки порушник категорично відмовився від запропонованої здачі сечі на вміст наркотичних речовин, тому лікар підтвердила у порушника стан наркотичного сп`яніння лише на основі клінічних даних, характерних для канабіоїдів. Тобто, даний висновок був складений на підставі клінічних ознак без проведення лабораторного дослідження всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Таким чином, суд дійшов висновку, що висновок КП «ЦМЛ ЧМР» від 20.10.2021, складений лікарем ОСОБА_3 на підставі даних, які містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом №130 від 20.10.2021 є недопустимим доказом, оскільки при освідуванні порушника був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Окрім цього, варто зауважити, що ОСОБА_1 у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №125381 від 20.10.2022 ставиться у провину порушення п.2.9.а ПДР, а саме керування транспортним засобам в стані наркотичного сп`яніння.

Проте, з матеріалів справи судом встановлено, що по суті порушник відмовився від проходження освідування, оскільки не вчинив жодних активних дій для цього (не здав сечу чи інший біологічний матеріал для аналізу), чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, яким визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, працівник поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125381 від 20.10.2022 вказав обставину (керування транспортним засобам в стані наркотичного сп`яніння), яка спростовується дослідженими судом доказами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі ОБ № 125381 від 20.10.2022, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом доказами.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. Мельникович