Справа № 747/132/22 Головуючий у 1 інстанції Косенко Ю. Л.
Провадження № 33/4823/350/22
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лисенка В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лисенка В.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 12 липня 2022 року о 22 год. 59 хв., по вул. Молодіжна, в смт. Талалаївка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що проявлялося нечіткою мовою, почервонілим обличчям та хиткою ходою. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Лисенко В.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи. Стверджує, що зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було здійснено безпідставно та має місце фактичне затримання останнього із застосуванням працівниками поліції спеціальних засобів, що вказує на незаконний примус стосовно останнього. На думку апелянта, працівниками поліції було порушено процедуру проходження огляду його підзахисного на стан алкогольного сп`яніння, не було належним чином встановлено його особу та роз`яснено процесуальні права. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Закону та має чисельні порушення, відеозапис не є безперервним і не містить інформації про даний технічний засіб, відсутня інформація і про технічний прилад, за допомогою якого поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія та акт огляду на стан сп`яніння. Вказує, що пояснення свідків не можна вважати належними та допустимими доказами, так як останні є зацікавленими особами. Крім цього, місцевий суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді; пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №473810 від 12.07.2022, ОСОБА_1 , 12 липня 2022 року о 22 год. 59 хв., по вул. Молодіжна, в смт. Талалаївка, керував транспортним засобом TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що проявлялося нечіткою мовою, почервонілим обличчям та хиткою ходою. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. При цьому, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати його копію (а.с.2).

Викладені у даному протоколі факти об`єктивно підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наданими в судовому засіданні місцевого суду, які упевнено вказували саме на ОСОБА_1 як особу, яка керувала транспортним засобом і в їх присутності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Такі пояснення даних свідків жодним чином не спростовують винність ОСОБА_1 , а лише є одними із доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, а тому посилання сторони захисту на них як на недопустимі докази є безпідставними.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що військовослужбовці разом із працівником поліції ввімкнувши на службовому автомобілі проблискові маячки синього кольору тривалий час переслідували транспортний засіб TOYOTA RAV4, у зв`язку із невпевненою траєкторією його руху; на вказані дії щодо зупинення транспортного засобу водій не реагував, а навпаки, продовжував рух та намагався втекти, ледве не зіткнувся із опорою електропередач; даний транспортний засіб було зупинено; військовослужбовець став перед автомобілем TOYOTA RAV4, щоб не дозволити водію подальший його рух; під час спілкування з поліцейським, водій, не пояснюючи своїх дій, продовжив рух та наїхав на останнього, внаслідок чого він опинився на капоті автомобіля. Після повної зупинки транспортного засобу до водія було тимчасово застосовано спеціальні засоби у виді кайданок, так як ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння і поводив себе агресивно. Працівником поліції у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або у закладі охорони здоров`я останній відмовився у присутності двох свідків.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Твердження апелянта з приводу відсутності даних щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, є необґрунтованими, оскільки ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації.

Доводи захисту про те, що працівниками поліції не було додано до матеріалів справи направлення на огляд водія та акт огляду на стан сп`яніння, а також відсутня інформація про технічний прилад, за допомогою якого працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не являється порушенням Закону при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення. До того ж ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

З матеріалів справи та відеозапису убачається, що 12.07.2022 року, о 22 год. 59 хв., в смт. Талалаївка, у зв`язку із невпевненою траєкторією руху автомобіля шляхом тривалого його переслідування, по вул. Молодіжна був зупинений автомобіль TOYOTA, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який незважаючи на ввімкнені на службовому автомобілі проблискові маячки, продовжував рух, виконував небезпечні маневри на дорозі, тим самим наражаючи на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху, в тому числі і пішоходів. А тому, зупинення даного транспортного засобу було правомірним, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Посилання апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаним вимогам Закону і містить у собі всі необхідні дані.

Доводи апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливим, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Також, є необґрунтованими посилання захисту і щодо не встановлення особи правопорушника, оскільки як вбачається з відеозапису, працівником поліції встановлювались анкетні дані водія. В той же час, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не надала жодних доказів, які б свідчили, про те, що анкетні дані, зазначені в протоколі не відповідають анкетним даним особи, відносно якої складено цей протокол.

Апелянт зазначав, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені процесуальні права ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи було здійснено без його особистої участі. Разом з тим, вказані доводи не знайшли свого об`єктивного підтвердження, з огляду на наступне.

Так, у матеріалах справи, на а.с.17 має місце рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, однак у судове засідання він не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Також, захисник Лисенко В.С., який представляє інтереси ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи місцевим судом і будь-яких заперечень щодо розгляду справи за відсутності останнього не висловлював.

Окрім цього статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Лисенка В.С. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний