Справа № 161/1260/22
Провадження № 3/161/1094/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюк А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватний підприємець,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 16.01.2022 року о 01 год. 24 хв., в с. Буків по вул. Селишній, керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, 16 січня 2022 року о 01 год. 24 хв. гр. ОСОБА_1 в с. Буків по вул. Селишній, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (камінь), чим порушив вимоги п.12.1Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судове засідання призначене на 14 год. 30 хв. 10 травня 2022 року ОСОБА_1 не з`явився за викликом до суду, хоча був належним чином повідомлений про час, місце і дату судового розгляду, про що свідчить повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

На електронну адресу суду 10 травня 2022 року від захисника ОСОБА_1 Левчук-Микитюк А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану та перебуванням останньої за кордоном.

При цьому суд враховує, що справа 24.02.2022 року та 05.04.2022 року відкладалась за клопотанням захисника ОСОБА_1 Левчук-Микитюк А.О. На думку суду ОСОБА_1 не був позбавлений можливості забезпечити явку свого захисника в судове засідання яке було призначене на 10.05.2022 року, або з`явитись до судового засідання особисто.

А тому суд вважає, що право ОСОБА_1 на участь у справі в даному випадку не було порушено.

Водночас, неявку порушника в судове засідання, суд розцінює, як намагання уникнути ОСОБА_1 встановленої адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за наявності допустимих та належних доказів, шляхом зловживання його правами, а саме, умисного затягування строку, передбаченого ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі ст. 268 КУпАП розгляд справи проводиться за відсутності останнього.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124 та 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту ПДР України передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Судом встановлено, що будь-яких порушень вимог КУпАП та Інструкції при складанні адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 інспекторами поліції не вчинено, зокрема, адміністративний протокол відповідає вимогам, встановленим законом (а.с.1).

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Chevrolet Aveo» підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи (а.с.7).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 18.01.2022 року вбачається, що 15.01.2022 року ОСОБА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_4 приїхали до нього в гості. Вказував, що 16.01.2022 року близько 01.00 год. вирішив поїхати на АЗС що знаходиться на в`їзді до Луцька, у зв`язку з чим попросив ОСОБА_1 ключі від автомобіля. Зазначив, що дорогою до АЗС зрозумів, що забув гаманець, а тому вирішив розвернутись, однак, при виконанні даного маневру, не розрахував відстань від краю обочини, в результаті чого з`їхав задніми колесами в рів, що знаходиться відразу за обочиною. Зрозумівши, що сам не виїде з рову, повернувся додому, щоб повідомити про подію рідних. Після чого вони разом з ОСОБА_1 та його батьком пішли до автомобіля та спільними зусиллями витягнули авто з рову. Вказував, що після того як автомобіль стояв на узбіччі до них під`їхав екіпаж патрульної поліції, які запитали хто є власником даного автомобіля, попросили технічний паспорт на автомобіль, а також посвідчення водія. Зазначив, що на зауваження ОСОБА_1 та інших учасників з приводу того, що останній не керував даним транспортним засобом, працівники поліції не відреагували та склали відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 130 КУпАП. Зазначив, що ні на передодні 15.01.2022 року ні 16.01.2022 року ОСОБА_1 взагалі не керував вищевказаним транспортним засобом.

Аналогічні письмові пояснення подали ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , від 19.01.2022 року, додавши лише, що вони також після того, як дізнались від ОСОБА_3 про те, що автомобіль знаходиться в ровові прийшли на місце ДТП та спільними зусиллями дістали автомобіль.

Однак, такі пояснення об`єктивно спростовується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, з якого чітко вбачається, що на питання працівника поліції: «Чи знаєте даного громадянина?» єдина жінка, яка знаходилась на місці пригоди відповіла: «Ні, не знаю» (файл «2022_0116_015533_032.МР4» 02 хв. 12 сек.). На запитання працівника поліції: «Навіщо сідаєте п`яний за руль?», батько ОСОБА_1 відповів: «Ну було таке, я говорю правду», після чого звернувся до ОСОБА_1 зі словами: «Вибачись і говори…», а ще через деякий час звернувся до працівників поліції з питанням: «Може примне?» (файл «2022_0116_020318_034.МР4» 02 хв. 18 сек., файл «2022_0116_020918_036.МР4» 01 хв. 16 сек.).

Крім того, як вбачається з дослідженого відеозапису ОСОБА_3 вказуючи в письмових поясненнях, що саме він керував автомобілем не повідомив про це працівників поліції будучи на місці пригоди.

Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Таким чином доводи даних осіб про відсутність факту керування спростовуються оглянутим відеозаписом.

Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних в розумінні закону доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає, правопорушником та його захисником в ході розгляду справи надано не було.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена в суді і підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073265 від 16.01.2022 року та серії ААБ №073230 від 16.01.2022 року, рапортом, схемою місця ДТП від 16.01.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.01.2022 року, фотокопіями та відеозаписом з місця порушення наявними у матеріалах справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124 та 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_8 , за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, суд відносить вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд по справі не вбачає.

З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, з позбавленням права керування транспортними засобами.

На думку суду, саме таке стягнення дозволить у повній мірі реалізувати мету адміністративного стягнення, передбачену ст. 23 КУпАП України, тобто виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пахолюк А.М.