Справа № 484/1685/22 Головуючий у першій інстанції Мельничук О.В.
Провадження № 33/812/190/22 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Ткаченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не працюючого, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, який зареєстрован за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто 496 грн 20 коп. судового збору,

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 12 червня 2022 року о 10 годині 30 хвилин в Миколаївській області, Первомайського району, біля с. Кам`яний Міст по грунтовій дорозі в напрямок с. Петрівка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. У встановленому законом порядку водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «тех. приладу Драгер» та в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Крім того, суд стягнув судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд неповно з`ясував обставини справи та прийняв необґрунтоване рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в поясненнях свідків, які були надані до суду працівником поліції, підписи свідків розміщені віддалено від тексту пояснення, що може свідчить про те, що останні оформлялись за відсутності свідків, пояснення не містять інформації про написання їх зі слів свідків та ознайомлення з ними. Свідки, до нього не підходили, а знаходились у своєму транспортному засобі та не могли свідчити про ознаки стану сп`яніння. Вказане свідчить про те, що пояснення свідків піддаються сумніву, а тому їх не можна вважати доказами винуватості ОСОБА_1 . Крім того, суд свідків не викликав і не допитав їх в судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Також апелянт зазначає що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Фіксація адміністративного правопорушення здійснювалась вибірково, що підтверджується доданим до протоколу відеозаписом, що є порушенням Інструкції.

Також, апелянт не наважився повідомити суд про те, що він взагалі не вживає спиртне, оскільки пройшов відповідне лікування, що підтверджується довідкою.

В судове засідання апеляційного суду, особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисник не з`явились. Повідомлення про дату та час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в електронному вигляді було надіслано останньому та його захиснику на їхні електронні адреси, які зазначені в матеріалах справи. Отже усі учасники справи своєчасно повідомлені про час і місце судового розгляду. Клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило. За такого, неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 089616, 12 червня 2022 року о 10 годині 30 хвилин в Миколаївській області, Первомайського району, біля с. Кам`яний Міст по грунтовій дорозі в напрямок с. Петрівка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота. У встановленому законом порядку водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «технічного приладу Драгер» та в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.3).

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови пройти відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу про скоєння адміністративного правопорушення серії ААБ № 089616 (а.с.9)

З вказаного відеозапису видно, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 089616 від 12 червня 2022 року, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складені відповідно до вимог статті 256 КУпАП, ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі щодо ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, є безпідставними, з огляду на таке.

Ознаками наркотичного сп`яніння згідно з пунктом 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З аналізу пункту 1 Розділу ІІ вказаної Інструкції слідує, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів лише водіїв, відносно яких є підстави вважати про їх перебування у стані алкогольного сп`яніння (зокрема, як вказано у даному пункті, щодо осіб, які мають ознаки сп`яніння, визначені пунктом 3 розділу І вказаної Інструкції).

Відповідно до вимог пункту 12 цього ж Розділу у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103).

Отже, законодавством не передбачено направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від такого проходження.

Склад такого правопорушення є формальним.

Отже, з моменту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, склад такого правопорушення є закінченим.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції розглянуто справу з порушенням його процесуальних прав, зокрема, судом не було викликано свідків, які були залучені поліцейськими під час складення протоколу, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Так, за частиною 1, 2 статті 266 КУпАП, в редакції чинній на час вчинення правопорушення, передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння зафіксована працівниками поліції за допомогою відеозапису, то проведення такого огляду у присутності свідків за умови застосування технічного засобу відеозапису, не вимагається.

Вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), в тому числі щодо безперервності запису з моменту, коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, до моменту відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Тому цей відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт не наважився повідомити суд про те, що він взагалі не вживає спиртне, оскільки пройшов відповідне лікування, що підтверджується довідкою з лікарні не заслуговують на увагу, оскільки, в тому числі, відповідний протокол складено стосовно ОСОБА_1 не за перебування у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський