Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5417/21 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія ч.4 ст. 184 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, за участю секретаря Кошиль О.Ю., захисника Антонюка В.О. в інтересах ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року щодо неї за ч.4 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 03.09.2021 року близько 08.50 години не виконала батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на території ЗОШ №2 за адресою: в м. Коростень, вул. 1-го Травня, 2, вчинив неправомірні дії відносно ОСОБА_3 , а саме заподіяв останньому тілесні ушкодження, про те не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.4 ст.184 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Коростенського міськрайонного суду від 01.11.2021 року, постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.184 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді цієї справи належним чином не з`ясував, зокрема чи порушила її дитина норму спеціального закону, яку саме, і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду. Окрім того суд першої інстанції не звернув уваги на те, що суб`єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Вказує, що при оформленні справи не було здійснено належних дій для з`ясування фактичних обставин справи. Не було здійснено медичного огляду обох хлопців після бійки, а це зробили лише з Лісовським. У її сина малися також тілесні ушкодження. У протоколі не зазначено, які саме нею не було виконано батьківські обов`язки. Відповідно справа сформована на припущеннях, а не на документах, які б підтверджували чи спростовували зазначене у протоколі.

Зазначає, що покази, пояснювальні записки, які знаходяться в матеріалах справи, писалися в кабінеті директора під її диктовку.

Відповідно суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості її у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.184 КУпАП та визнав її вину доведеною передчасно, недостатньо врахувавши вищенаведене та закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи.

При цьому ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду від 01.11.2021 року, так як вони пропущені з поважних причин.

В обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження стверджує, що на розгляді справи присутня не була, так як не отримувала судового виклику, та не була обізнана про дану обставину, а копію прийнятого рішення отримала в канцелярії Коростенського міськрайонного суду 29.11. 2021 року.

В судовому засіданні захисник Антонюк В.О. підтримав доводи та вимоги клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених в ній мотивів. Зазначив, що ОСОБА_1 обізнана про дату та час розгляду справи та не заперечує щодо розгляду у її відсутність, оскільки перебуває за кордоном.

Заслухавши доводи та пояснення захисника Антонюка В.О., перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що строк на оскарження постанови суду підлягає поновленню у відповідності до положень ст. 289 КУпАП з огляду на поважність причин його пропуску апелянтом, наведених в клопотанні, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції зазначених вимог закону дотримано не було, що підтверджується наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей -

Положення ч.4 даної норми встановлюють адміністративну відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають відповідальність особи, яка не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, тобто положень Кримінального кодексу України.

Крім того з аналізу положень ст. 184 КУпАП вбачається, що адміністративній відповідальності за ч.4 даної норми підлягають батьки , через ухилення яких від виконання своїх батьківських обов`язків дитина вчинила кримінальне правопорушення. Таким чином посадовою особою, що складає протокол, повинно бути чітко зазначено, від яких саме батьківських обов`язків щодо дитини ухилися батьки (один з батьків).

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №783642 від 24.09.2021р. щодо ОСОБА_1 , зазначені вище обставини та відомості в ньому не наведені, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист, оскільки вона позбавлена таким чином можливості знати, в чому конкретно її звинувачують. При цьому проста вказівка в протоколі про те, що неповнолітній ОСОБА_2 завдав тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_4 , не свідчить про повне встановлення обставин правопорушення.

При цьому, в матеріалах справи відсутнє рішення уповноваженого на те органу про те, що неповнолітнім ОСОБА_2 вчинено діяння, що містить ознаки злочину, відповідальність за яке передбачена Кримінальним кодексом України.

Крім того відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому звертає на себе увагу та обставина, що в матеріалах справи наявні копії пояснень неповнолітніх учнів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вказані пояснення надані не працівнику поліції, а директору школи - гімназії ім. В. Сингаївського Кузнєцовій О.В., яка відповідно до ст.255 КУпАП немає повноважень щодо збирання доказів по справі про адміністративне правопорушення. Крім того з наданих письмових показів неповнолітніх вбачається, що вони надавались без участі законних представників та психолога. Допустимість таких письмових пояснень як доказів викликає обгрунтовані сумніви

Крім того визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався на довідку №4847 травмпункту Коростенської ЦМЛ, в якій зазначено час та причини звернення ОСОБА_3 за наданням медичної допомоги та попередньо встановлений діагноз - забій лівої скронево- тім`яної ділянки ЗЧМТ струс головного мозку (під питанням).

Разом з тим враховуючи, що встановлений лікарем діагноз є попереднім та знаходиться під питанням, факт отримання неповнолітнім ОСОБА_9 тілесних ушкоджень з визначенням їх ступеню тяжкості, (оскільки повинно бути встановлено факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 саме кримінального правопорушення) повинен був бути підтверджений допустимими та належними доказами, як то акт обстеження неповнолітнього ОСОБА_9 , висновком експерта, тощо, на підставі яких можливо би було кваліфікувати перш за все дії неповнолітнього ОСОБА_2 .

Однак такі докази не було долучено до протоколу та в ході судового розгляду справи.

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Відповідно дост.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані порушення вимог закону, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не надав зібраним доказам по справі належну правову оцінку та дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав апеляційна скарга захисника Дмитренко О.М. підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.184 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: