Справа № 308/364/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10.01.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника, адвоката Навроцького В.В., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Навроцький В. В. в інтересах ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2021 року,

ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Закарпатська обл., Перечинський р-н, с. Тур`я Ремета; місце роботи - приватний підприємець; місце проживання - АДРЕСА_1 ; закордонний паспорт - НОМЕР_1 від 20.08.2019, орган що видав -2125

визнано винуватим у порушенні митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно зі змістом постанови та відповідно до протоколу про порушення митних правил, 22.12.2020 о 01 год 06 хв, у зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки «VW», моделі «CADDY», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з України до Угорщини у приватних справах. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор». Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого було встановлено, що 06.03.2020 через пункт пропуску «Малий Березний - Убля» митного поста «Малий Березний» Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 у режимі «тимчасового ввезення» на митну територію України ввезено легковий автомобіль марки «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 . Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС, у ході опитування ОСОБА_1 , було з`ясовано, що 06.03.2020 даний транспортний засіб слідував на митну територію України з метою тимчасового ввезення відповідно до ч. 4 ст. 380 Закону України від 13.03.2012 №4495-VI. Відповідно запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби ОСОБА_1 було оформлено зобов`язання про зворотне вивезення цього транспортного засобу № UA305100/2020/849 від 06.03.2020, в якому він зобов`язався вивезти транспортний засіб у термін до 15.03.2020. 15.03.2020 та 02.04.2020 ОСОБА_1 звертався до Закарпатської митниці Держмитслужби з проханням продовження попередньо встановленого терміну тимчасового ввезення вищезазначеного транспортного засобу в зв`язку із установленим карантином на усій території України із 12 березня 2020 року відповідно до Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 21 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Тому, Закарпатською митницею Держмитслужби термін тимчасового ввезення легкового автомобіля «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 , було продовжено до 02.06.2020. Станом на 22.12.2020 строк тимчасового ввезення легкового автомобіля марки «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 , ввезеного в режимі «тимчасове ввезення» (строком до 60 днів), перевищено більше ніж на тридцять діб. У письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначив, що не зміг вивезти з митної території України транспортний засіб у зв`язку з установленим на території України та Словаччини карантином. Таким чином ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ознаками порушення (порушень) митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Навроцький В. В., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки такий пропущено через поважні причини. Зазначає, що копію постанови суду від 29.04.2021 він отримав 06.05.2021, що підтверджується відповідною відміткою на форзаці останньої сторінки матеріалів справи, оскільки 09.05.2021 був вихідний, тому останнім днем оскарження судового рішення вважає перший за ним робочий день. Вважає постанову суду необґрунтованою та незаконною. Стверджує, що протокол про порушення митних правил №1973/30500/20 не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 494 МК України, оскільки у документі не вказано місце порушення митних правил, час вчинення правопорушення, відсутні відомості про характер та вид порушення. Звертає увагу на те, що на день складання протоколу в Україні діяв карантин у зв`язку з поширенням хвороби «COVID-19», що на думку апелянта, є обставиною непереборної сили, що у відповідності до ст. 460 МК України не тягне за собою адміністративної відповідальності. Разом з тим, на сайті Посольства України в Словацькій Республіці з огляду на введення карантину з 30 травня 2021 року при в`їзді на територію Словацької Республіки кожна особа, яка перетинає кордон, зобов`язана пройти 14-денний карантин. Враховуючи, що ОСОБА_1 не має приватного будинку в Словаччині, не є службовцем, тому він не мав змоги залишитись у Словаччині ні на п`ять днів, ні на два тижні для виконання вимог словацької сторони щодо карантину. На думку апелянта, виїзд створив би виключно складні умови для вивезення автомобіля, а тому через обставини непереборної сили ОСОБА_1 своєчасно не вивіз транспортний засіб. Просить апеляційні вимоги задовольнити, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 481 КК України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника, адвоката Навроцького В. В., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника митниці Селеша О.Я., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційна скарга підлягають задоволенню із таких підстав.

Розгляд справи про порушення митних правил 10.01.2022 продовжується за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його представника, адвоката Навроцького В. В., неявка яких, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що учасники судового розгляду належним чином повідомлені про час та місце продовження розгляду справи; від ОСОБА_1 та його представника, адвоката Навроцького В. В. 10.01.2022 надійшла заява про продовження розгляду справи без їх участі.

Доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, з оскаржуваної постанови убачається, що у розгляді справи судом першої інстанції участь брав представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Навроцький В. В. При цьому, з матеріалів справи убачається, що копія постанови від 29.04.2021 учасникам судового розгляду не надсилалась, зі змістом судового рішення адвокат Навроцький В. В. ознайомився 06.05.2021, про що свідчить відповідна відмітка на форзаці останньої сторінки матеріалів справи. Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 та його представнику, адвокату Навроцькому В. В. своєчасно подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а відтак строк поновлюється.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані, а тому рішення суду про доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України правопорушення підтверджується такими доказами: протоколом про порушення митних правил № 1973/30500/20 від 22.12.2020 (а. с. 1-5), зобов`язанням про зворотне вивезення транспортного засобу (а. с. 8), відомостями за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а. с. 9), витягом з обліку транспортних засобів у пунктах пропуску для автомобільного сполучення (а. с. 10), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.12.2020 (а. с. 11).

Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, вони отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи. Апеляційний суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що протокол про порушення митних правил та інші матеріали справи не можуть бути належними доказами. Достовірність відомостей, які містяться у протоколі про порушення митних правил та інших документах, не викликає сумнівів, у зв`язку з чим, наявні у матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у перевищенні строку тимчасового ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил, оскільки підставою для невивезення транспортного засобу у встановлений законом строк є форс-мажорні обставини, а саме - карантинні обмеження, що діяли на території України та у Словаччині, які унеможливили виїзд автомобіля на територію Словацької Республіки, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України порушення митних правил.

Відхиляючи ці доводи апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно змісту зобов`язання № UA305100/2020/849 від 06.03.2020 про зворотне вивезення транспортного засобу, ОСОБА_1 зобов`язався вивезти транспортний засіб у термін до 15.03.2020, 02.04.2020 та 02.06.2020. Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звертався до Закарпатської митниці Держмитслужби з проханням продовжити попередньо встановлений термін тимчасового ввезення транспортного засобу у зв`язку із установленим карантином на усій території України із 12 березня 2020 року відповідно до Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 21 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Відтак, Закарпатською митницею Держмитслужби термін тимчасового ввезення легкового автомобіля «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 , було продовжено до 02.06.2020. Однак, як убачається з матеріалів справи про порушення митних правил, на момент складання протоколу, а саме 22.12.2020 автомобіль марки «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 , ввезений в режимі «тимчасове ввезення» (строком до 60 днів), вивезений не був.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 за № 1669/21981 розділ VІІІ «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили», аварія - небезпечна подія техногенного характеру, в зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань митної справи.

У випадку, якщо факт аварії або дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства повинна звернутися до митниці з письмовою заявою. Як убачається з матеріалів справи, до Закарпатської митниці Держмитслужби із відповідною заявою про продовження терміну перебування автомобіля на митній території України ОСОБА_1 у період з 02.06.2020 до моменту складання протоколу про порушення митних правил не звертався. Тому, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що саме недотримання ОСОБА_1 вимог митного законодавства України унеможливило вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк. При цьому апеляційний суд бере до уваги те, що апелянтом не надано будь-яких доказів про те, що пошкодження автомобіля унеможливили його вивезення за межі митної території України в інший спосіб, а саме шляхом використання евакуатора. Відхиляючи доводи апелянта у цій частині, апеляційним судом не встановлено доказів про наявність інших обставин, передбачених ст. 460 МК України, із настанням яких передбачені ст. 481 цього Кодексу діяння не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, а також дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення ОСОБА_1 строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України. Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не мав змоги вивезти транспортний засіб за межі митної території України, оскільки громадянам України було заборонено здійснювати виїзд з України та в`їзд на територію Словацької Республіки, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не впливають на висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України порушення митних правил. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що фактично запровадження всеукраїнського карантину та карантинних обмежень на території Словацької Республіки не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не взмозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Тобто, особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань. Слід врахувати, що, відповідно до міжнародної практики, обставина форс-мажору, в тому числі карантин, автоматично не звільняють від відповідальності. Необхідно розуміти, яким чином певна обставина, у тому числі карантин, обмежує виконання певного зобов`язання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що у матеріалах справи відсутні докази про вжиття ОСОБА_1 будь-яких спроб з метою вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно до постанови КМУ від 11.03.2020 № 211 запровадження на території України карантинних обмежень відбулось саме 11.03.2020, однак стороною захисту не надано будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості вивезти транспортний засіб за межі митної території України до Словацької Республіки саме до 02.06.2020, допоки тривав термін тимчасового ввезення транспортного засобу.

Разом з тим, з доданої до заяви ОСОБА_1 та його представника, адвоката Навроцького В. В. копії посвідчення про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 убачається, що 14.09.2021 здійснено реєстрацію транспортного засобу марки «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова № НОМЕР_3 , що свою чергу свідчить про те, що транспортний засіб, який є предметом порушенням митних правил у цій справі, розмитнено та зареєстровано у встановленому законом порядку.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги і те, що під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 вину в скоєнні правопорушення визнав повністю, розкаявся, діяння скоїв вперше, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався.

Тому, з огляду на наведене вище, порушення ОСОБА_1 митних правил, апеляційний суд визнає малозначним і вважає можливим звільнити апелянта від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження у справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Підсумовуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нової, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Навроцькому В. В. строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Навроцький В. В. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, а провадження в справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН