Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року м. Рівне

Справа № 569/6716/22

Провадження № 33/4815/513/22

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Мороз Людмили Святославівни на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Мороз Л. С. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд, розглядаючи справу, не виконав вимоги ст.ст. 247, 278, 280 КУпАП. В оскаржуваній постанові суд вказав, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що стверджується підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з"явився. Разом з тим, за ст. 277-2 КУпАП особа, що притягується до відповідальності має бути повідомлена судовою повісткою про час розгляду справи. На офіційному сайті Рівненського міського суду розміщено оголошення про те, що справа має бути розглянута судом 06.06.2022 року, і саме у цей день адвокат прийшла на судове засідання, однак помічник судді повідомила, що справа вдносно ОСОБА_1 вже розглянута 03.06.2022 року, а оголошення н6а сайті є помилкою. За диспозицією ст. 130 КУпАП об"єктивною стороною правопорушення є керування транспортним засобом особою у стані сп"яніння, а суб"єктом є водій. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Судом не враховано практику ЄСПЛ, та розглянуто справу у відсутності ОСОБА_1 , який не був повідомлений судовою повісткою про розгляд справи. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 06.06.2022 року, про що міститься відмітка в матеріалах справи. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , його апдвокат не з"явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи судом. Заяв та клопотань до суду про відкладення справи не подали.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 03.06.2022 року, апеляційна скарга подана 15.06.2022 року (згідно штампа на поштовому конверті), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Враховуючи, що судом першої інстанції не було надіслано копію постанови ОСОБА_1 , а згідно відмітки на довідковому листі до справи копію постанови суду ним було отримано лише 06.06.2022 року, що засвідчено підписом останнього, томустрок на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції в оскаржуваній постанові вказав, що 15.05.2022 року о 01 год. 40 хв. в м. Рівне по вул. Степана Бандери, 58, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом LEXUS RX 350 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Висновок суду не відповідає обставинам, та доказам, які є у матеріалах справи, і які спростовують вказаний висновок.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За нормами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені положення законодавства передбачають відповідальність тих осіб, які є водіями транспортних засобів.

Суд зазначив, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.05.2022 р. (далі Акт огляду), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП РОЦПЗН(далі Направленням на огляд), поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були присутні при складанні працівниками поліції адміністративного протоколу.

Заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 вказував на те, що він не керував транспортним засобом. Автомобіль був припаркований біля будинку, а він вийшов із квартири у зв"язку з тим, що спрацювала сигналізація в автомобілі.

Такі його пояснення зафіксовані на копії відоеозапису з боді-камер поліцейських, які суд першої інстанції до уваги не взяв і не надав їм належної оцінки та не перевірив достовірність таких показань.

Помилковим є посилання суду першої інстанції, як на докази винуватості, на Акт огляду, Направлення на огляд водія, пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Жоден із цих доказів не спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував. Ані Акт огляду, ані Направлення на огляд водія не містять підтверджень того, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Зазначені докази підтверджують відмову від освідування на стан сп"яніння і не підтвержують факту водіння автомобілем. Так само пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть служити доказами керування автомобілем, оскільки достовірно встановлено, що свідки були присутні тільки при складанні протоколу.

Матеріали справи містять письмові пояснення інспектора - чергового УПО в Рівненській області Черкасова А. В. у яких зазначено, що 15.05.2022 року приблизно о 1 год. 43 хв. на камерах спотстереження він побачив світло фар машини, вийшов на вулицю, в автомобілі побачив за кермом, як пізніше стало відомо ОСОБА_1 , який мав запах алкоголю. Такий доказ також не спростовує показань останнього і не доводить факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

У зв"язку із поясненнями ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, суд повинен був перевірити ці пояснення, з`ясувати, чи був факт водіння ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки наявні у матеріалах справи докази пояснення останнього не спростовують. Також зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції під"їхали до автомобіля, який був припаркований на прибудинковій території.

З огляду на зазначене, покликання в апеляційній скарзі адвоката Мороз Л. С. нате, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є обгрунтованими, заслуговують на увагу та спростовуються висновки суду першої інстанції про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушенняза ч. 1 ст. 130 КупАП .

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Мороз Людмилі Святославівні строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мороз Людмили Святославівни задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2022 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.