Провадження № 3/742/461/22
Єдиний унікальний № 742/1125/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року місто Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Ільченка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого агрономом ДП «Івківці», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 329735 від 05 червня 2022 року, складеного поліцейським Прилуцького РВП вбачається, що 05 червня 2022 року близько 00 год. 40 хв. в м.Прилуки по вул.Київська, 273, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 212140, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки того дня транспортним засобом марки ВАЗ 212140 він не керував. За кермом був його товариш ОСОБА_2 і рухаючись вулицею автомобіль заглох і він не міг його завести. В зв`язку з чим, він ( ОСОБА_1 почав з`ясовувати причину несправності) і пізніше намагався заводити двигун. Автомобіль намагався заводити протягом хвилин п`яти. В цей час, до них підїхали поліцейські, в зв`язку з чим і було складено на нього протокол, так як за кермом сидів саме він, а не його товариш, який до цього часу і керував ВАЗ 212140. Поліцейськім він ситуацію розповів, однак на жодні його пояснення вони не зважали. В обід цього ж дня він дійсно випив пива, проте автомобілем не керував. Прилад Драгер продував.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 05.06.2022 саме він керував вище зазначеним транспортним засобом, однак останній з незрозумілих причин заглох, і оскільки ОСОБА_1 гарно розбирався в техніці, то намагався встановити причину поломки і сідав за кермо, який до цього часу був пасажиром у даному авто. Коли двигун завівся, то через деякий час до них підійшли працівники поліції. Розповівши їм про дану ситуацію, на жодні пояснення вони не зважали і запропонували саме ОСОБА_1 продувати прилад Драгер, на що останній і погодився. Що саме на ОСОБА_1 буде складено протокол, хоча останній не керував транспортним засобом, а тільки намагався завести двигун, вони не здогадувались.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши та проаналізувавши інші матеріали адміністративної справи у їх сукупності суд приходить до такого висновку.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9. ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №329735 від 05 червня 2022 року, того ж дня о 00 год. 40 хв. в м.Прилуки по вул.Київська,273, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 212140, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager, результат огляду 2,01%.

Пунктами 6-7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених у пункті 3 розділу 1 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду надано роздруківку із приладу Drager, за результатами тесту якого 05.06.2022 о 00:40 у останнього виявлено 2,01 % проміле алкоголю.

Проте, при дослідженні судом диска з відеозаписом події, який було додано до протоколу, яка сталася 05.06.2022 вбачається, що відеофіксація починається з моменту, коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу, мотор був заведений, і за кермом сидів ОСОБА_1 , проте руху автомобіля ВАЗ під керуванням саме ОСОБА_1 на відеокафіксації не вбачається, що ставить під сумнів керування вище зазначеним транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Дані обставини підтверджуються також і показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , де останній зазначив, що саме він керував автомобілем, а ОСОБА_1 був лише пасажиром такого. І що працівники поліції склали протокол на ОСОБА_1 , оскільки він сидів за кермом і намагався завести транспортний засіб саме в той момент коли підійшли працівники поліції.

Крім того, відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, була відсторонена від керування автомобілем, а також відсутні дані про те, чи була надана можливість керування вказаним транспортним засобом іншій особі, і кому саме.

Відтак, вищевказані дії працівників поліції вчинені з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції, Порядку й істотно обмежують законні права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , а отже складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення притягуваним правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Отже, зазначене в протоколі порушення, а саме керування ОСОБА_1 автомобілем, а не перебування за кермом в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджене належними та допустимими доказами, оскільки на відео не вбачається, що саме він керував автомобілем, що дає суду підстави про неналежність і допустимість даного доказу по справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО