Справа № 333/1546/22
Провадження № 3/333/1137/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 травня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2022 року о 17 год. 20 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 412 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Запоріжжі, по вул. Чубанова, буд. 13-г, ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Renault Megan», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не визнав та пояснив, що 10.04.2022 року, у вечірній час, він дійсно керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 412 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у м. Запоріжжі, по вул. Чубанова, 13-г, втім зіткнення із автомобілем «Renault Megan», державний номерний знак НОМЕР_2 , не відчув, а тому умислу залишати місце події не мав, оскільки не усвідомлював, що є причетним до дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 10.04.2022 року водій ОСОБА_2 здійснив зіткнення з його автомобілем, проте зіткнення було не значним і ОСОБА_2 дійсно міг його не відчути.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Згідно з п. 2.10 а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого кодексом України про адміністративні правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

За змістом статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії та бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суддя бере до уваги як такі, що не спростовані адміністративними матеріалами, пояснення ОСОБА_4 , надані ним у судовому засіданні, про те, що він не відчув моменту дорожньо-транспортної пригоди, а тому залишив місце пригоди, не усвідомлюючи, що є причетним до ДТП.

Будь-які належні і допустимі докази, які б свідчили про зворотне, в адміністративних матеріалах відсутні. Докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330323 від 10.04.2022 року не спростовують твердження особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 про відсутність умислу залишити місце дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , обставини події, те, що пошкодження на автомобілі марки «Renault Megan» є незначними, а також враховуючи габарити автомобіля марки «Mercedes-Benz 412 D», яким керував ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що ОСОБА_2 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не усвідомлював, що він став її учасником, а тому в його діях був відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, отже в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_4 місця дорожньо-транспортної пригоди з умислом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_4 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Вікторія Борисівна Кулик