ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., при секретарі Широковій Л.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шалар І.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шалар І.В., в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:
Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2022 року неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та застосовано до нього захід впливу у виді попередження.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 червня 2022 року о 02 год. 00 хв. Діючи в складі групи осіб спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , був затриманий на напрямку 747-750 прикордонних знаків на відстані 3000 м від лінії державного кордону України під час руху лісовим масивом в сторону державного кордону України з Румунією, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Чернівецького району Чернівецької області за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт.cт.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року №1777 XII, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

На вказану постанову суду адвокатом Шалар І.В., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу зі змісту якої вбачається, що апелянт просить скасувати вказану постанову та винести нову, якою провадження у справі №715/1830/22 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

ЄУНСС: 723/1830/22 Головуючий у І інстанції: Пташник А.М.
Номер провадження: 33/822/536/22 Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В.П.
Категорія ч.2 ст.204-1 КУпАП

Вважає, що суд неповно з`ясував всі обставини даної справи, щодо виявлення та затримання його довірителя, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, припустився значного формалізму при оцінці доказів у даній справі, без аналізу об`єктивних та кваліфікуючих ознак правопорушення, судовий розгляд відбувся з порушенням та недотриманням прав та законних інтересів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що ОСОБА_1 перебував на території України за значної відстані до державного кордону, а тому твердження працівників прикордонної служби про здійснення з його боку дій з метою перетину кордону чи здійснення такої спроби є помилковими. Належних доказів, окрім інформації зазначеної в рапорті не надано та не встановлено.

Зазначає, що зміст рапорту та фабули протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам, які дійсно відбувалися 08.06.2022 року та викладені на власний розсуд працівниками прикордонної служби.

Апелює, що до моменту виявлення та затримання ОСОБА_1 перебував у транспортному засобі разом з іншими особами, з якими знаходився неподалік озера біля монастиря, що на околиці смт. Красноїльськ, де вони вирішили відпочити. Наміру перетинати кордон не мав. Причиною не ознайомлення із змістом документів є неналежний рівень володіння, сприйняття та писемності українською мовою, так як є румуномовною особою.

Стверджує, що наявне у матеріалах справи пояснення виготовлене шаблонним способом (надруковане), не містить всіх необхідних реквізитів, не є добровільним волевиявленням особи, оскільки написане під примусом та погрозами подальшого направлення до військового комісаріату, а тому не може бути достатнім доказом та не може братися судом до уваги.

Вважає, що представники прикордонної служби порушили вимогу ст.59 Конституції України та ст.268 КУпАП, оскільки не проінформували Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду на те, що факт перетинання кордону ОСОБА_1 не зафіксовано, будь які докази на підтвердження вказаного в матеріалах справи відсутні.

Також зазначає, що суддею районного суду залишено поза увагою, що відносно інших учасників події, які були 08.06.2022 року затримані з ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на яких також було складено аналогічного змісту протоколи, однак під час судового розгляду за вказаними матеріалами суддями районного суду під час винесення постанов, провадження у справах були закриті, у зв`язку із відсутністю в діях вказаних осіб, складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.6 ст.294 КУпАП, неявка у судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шалара І.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи та пояснення апелянта, які були викладені ним в апеляційній скарзі, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Згідно із даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ЗхРУ №020879 від 08 червня 2022 року (а.с.2) вбачається, що ОСОБА_1 08 червня 2022 року о 02 год. 00 хв. діючи в складі групи осіб спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , був затриманий на напрямку 747-750 прикордонних знаків на відстані 3000 м від лінії державного кордону України під час руху лісовим масивом в сторону державного кордону України з Румунією, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Чернівецького району Чернівецької області за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт.cт.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року №1777 XII, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Наперекір доводам апелянта, вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому, зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи та який повністю узгоджується з іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

При цьому, вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності неповнолітнього ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом, права та обов`язки йому роз`яснено, зі змістом протоколу ознайомлений на зрозумілій йому мові, примірник протоколу отримав, доповнень та зауважень не має, послуг захисника не потребує.

Викладені у протоколі обставини підтверджуються, у тому числі іншими доказами, які містяться у матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне затримання від 08 червня 2022 року (а.с.1), протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів (а.с.5).

Із даних, які містяться в рапорту інспектора прикордонної служби вищої кат. нач.4 групи інспекторів прикордонної служби молодшого сержанта ОСОБА_11 , вбачається, що при виконанні наказу на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» виявив рух групи невідомих осіб, які рухалися лісним масивом в сторону державного кордону, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 747-750 прикордонних знаків, що знаходяться на території Красноїльської ОТГ, у складі якої був ОСОБА_1 . Вказаних осіб було затримано та направлено до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою складання процесуальних документів (а.с.3).

Зазначені вище докази є належними та допустимими, зібрані вони відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, спроби незаконного перетину державного кордону України, вчиненого групою осіб.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 перебував на території України за значної відстані до державного кордону, у зв`язку із чим твердження працівників прикордонної служби про здійснення з його боку дій з метою перетину кордону чи здійснення такої спроби є надуманими, оскільки під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено жодних даних, які би давали підстави вважати, що помічник начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (з адміністративно-юрисдикційної діяльності) лейтенант ОСОБА_12 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.

Апелювання захисника правопорушника на те, що до моменту виявлення та затримання ОСОБА_1 перебував у транспортному засобі разом з іншими особами, з якими знаходився неподалік озера біля монастиря, що на околиці смт. Красноїльськ, де вони вирішили відпочити. Наміру перетинати кордон не мав, апеляційний суд не визнає доцільними з огляду на те, що наявні у матеріалах справи докази беззаперечно свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог cт.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон Украйни» від 04.11.1991, та скоєння ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП за вказаних у протоколі обставин.

Твердження апелянта про вчинення відносно його довірителя морального тиску чи незаконних дій з боку працівників правоохоронних органів, що призвело до підписання вказаних процесуальних документів, на переконання апеляційного суду є необґрунтованими і такими, що свого підтвердження не знайшли. Крім того, апеляційний суд бере до уваги відсутність будь - яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржував нібито незаконні дії працівників прикордонної служби, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення у передбачений законом спосіб.

Також не знайшли свого підтвердження твердження адвоката Шалара І.В., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо порушення представниками прикордонної служби вимог ст.59 Конституції України та ст.268 КУпАП, оскільки не забезпечили отримання ОСОБА_1 належної правової допомоги, не проінформували Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання ОСОБА_1 , оскільки як було встановлено апеляційним судом із змісту протоколу про адміністративне затримання, ОСОБА_1 володіє українською мовою; послуг перекладача не потребує; бажає давати пояснення українською мовою. При цьому, ОСОБА_1 було роз`яснені його права, передбачені ч.1 ст.63 Конституції України та ч.1 ст.268 КУпАП, а також зроблено відмітку про те, що ОСОБА_1 послуг захисника не потребує.

Доводи апелянта стосовно того, що заява була надиктована працівниками прикордонної служби і ОСОБА_1 не усвідомлював її значення, є неспроможними, оскільки вказана позиція є лінією захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не мав умислу незаконно перетинати державний кордон з України в Румунію, апеляційний суд також оцінює, як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених районним судом.

Що стосується апелювання захисника щодо залишення суддею районного суду поза увагою прийнятті рішення відносно інших учасників події, яка мала місце 08.06.2022 року та які були затримані разом із ОСОБА_1 , то вказані рішення не мають для суду наперед встановленої сили.

Таким чином, незважаючи на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях неповнолітнього ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, яким дана вірна юридична оцінка.

Істотних порушень, які б могли стати підставою для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.33-35, 245, 251, 252, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Шалар І.В., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2022 року, якою неповнолітнього ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та застосовано до нього захід впливу у виді попередження - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду В.П. Давній