ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/4445/22 Головуючий 1 інстанції: Садовський К.С.
Провадження №: 33/818/1249/22 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю захисника Крамаренка В.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Валках справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Київського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого приватним підприємцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 .

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 липня 2022 року о 21.40 год., в м.Харкові на вул. Героїв Праці, в районі будинку № 2-В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: сильний запах з порожнини рота; нестійка хода; млява мова. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Drager та в закладі охорони здоров`я КЗОЗ ОНД «ХОР» (м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-Б) відмовився.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Київського районного суду м.Харкова від 19.09.2022 року скасувати та прийняти нову постанову про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на відсутність допустимих та достовірних доказів, які б з достатністю вказували на факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння в 21 год. 40 хв. 27 липня 2022 року, а тому, необхідність проведення відносно нього огляду на стан сп`яніння у справі відсутня.

Вважає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є незаконним і безпідставним, так як ця норма передбачає відповідальність виключно за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Вказує на те, що він не керував транспортним засобом, і наявні в справі докази не спростовують цей факт.

З приводу обставин справи зазначив, що 27 липня 2022 року, приблизно о 21.10 - 21.15 год. він повертався з ігор у волейбол, в яких приймав участь впродовж літа на території Журавлівського гідропарку, так званого пляжу «Апендицит». Він підійшов до свого автомобіля, який завжди паркував перед мостом напроти волейбольного майданчика, відкрив багажник, поклав в нього сумку зі спортивним інвентарем та сів в автомобіль. В 50-70 метрах від його автомобіля стояв автомобіль патрульної поліції України.

Він сів в свій авто, включив світло в салоні і дістав телефон, щоб перевірити наявність пропущених дзвінків та повідомлень. В цей час до нього підійшов інспектор патрульної поліції, спитав, що він тут робить і попросив документи. Він надав працівнику поліції свої документи, та спитав, чи не фотографує він які-небудь локації на телефон, на що він відповів, що ні, і що він може перевірити його телефон. Після чого, працівник поліції наказав йому нікуди не від`їжджати і пішов до службового автомобілю.

Через кілька хвилин до нього підійшов інший патрульний поліції та попросив вийти з автомобілю та відкрити багажник. Після перевірки багажника він спитав у нього, чи має він при собі якісь заборонені предмети, чи вживає алкоголь та чи вживав він алкоголь сьогодні. На це він відповів патрульному, що вживає алкогольні напої дуже рідко і в цей день приблизно о 14-00 год. випив 50 грамів джину (це було рівно 50 грамів - маленька пляшечка напою з аеропорту). На це патрульний поліції сказав, що чує від нього запах алкоголю і керувати автомобілем він не може, на що він відповів, що не дивлячись на це, з часу вживання ним 50 гр. джину пройшло приблизно 7 годин, він обідав та довгий час грав у волейбол. Проте, він не став сперечатись і відповів, що без проблем залишить тут автомобіль і піде додому пішки, так як до дому йому недалеко, а до початку комендантської години потрібно бути дома.

На це інспектор поліції сказав йому, що його автомобіль тут залишати на ніч категорично неможливо, парковка тут заборонена і тому автомобіль буде забрано на штрафмайданчик, на що він йому відповів, що в такому випадку хоче проїхати на медичний огляд на перевірку стану сп`яніння до медичного закладу на своєму автомобілі та пройти там необхідне дослідження, а потім поїхати додому. Також він попросив інспектора викликати свідків, які б змогли зафіксувати, що він не керує автомобілем і що його поліція під час руху не зупиняла, на що отримав категоричну відмову, в обґрунтування якої було сказано, що все з ним спілкування записується на нагрудну камеру поліції «Бодікам». Після цього він відповів працівникам поліції, що в такому випадку, готовий вирушити до медзакладу.

Потім до них підійшов ще один поліцейський і став поряд, слухаючи розмову, сказав, що у нього є вибір, або їхати з ними на їх авто і залишити своє авто тут, або підписати відмову від проходження медичного огляду, після чого, він зможе поїхати додому. При цьому він чув розмову поліцейських про афери такого виду і їх прохання підвезти їм бодікамеру. Після чого під`їхав екіпаж, до якого дзвонив патрульний та передав тому поліцейському «Бодікам». Вся розмова поліцейських зафіксована на відео, які є в матеріалах справи. На прохання інспектора він ще раз сказав, що випив 50 грамів спиртного в обід, на що той йому відповів, що на його погляд, він випив всі 200 грамів. Після цього, патрульні знову стали йому натякати щодо недоцільності проходження ним огляду на стан сп`яніння. Розуміючи, що він не забере свій автомобіль інакше, як при відмові від проходження від огляду в медцентрі, він погодився та на бодікамеру сказав, що не готовий проходити медогляд на стан сп`яніння, після чого поліцейські склали відносно нього протокол та віддали його копію. Далі він пройшов до свого авто і вирушив додому.

Вважає, що додані до протоколу докази не підтверджують наявності у нього, зазначених в протоколі ознак: запаху алкоголю з порожнини рота, млявої мови, тремтіння кінцівок рук» , які зафіксовані на Бодікам 467879, оскільки з відеозапису, який є в матеріалах справи, з нагрудної камери інспектора ПС «Бодікам 467879», то на ньому не видно цих ознак. Навпаки, з відео вбачається, що він вільно спілкується з працівниками поліції та адекватно відповідає на їх питання і підписує протокол без наявності якихось порушень звичайного руху рук.

Крім того, в доданому Протоколі про адмінправопорушення і направленні до наркоцентру, в графі «Результати огляду», зазначено, що огляд не проводився, що також зазначено в доданому до «Протоколі» та «Акті огляду».

На думку апелянта, на відеозапису з «Бодікам 467879» відсутні будь-які підтвердження проведення йому огляду на стан сп`яніння інспектором ПС, а також будь-які підтвердження знаходження його в стані алкогольного сп`яніння. Також в порушення Порядку про проходження огляду його на стан сп`яніння, інспектором ПС не запрошувались свідки, примірник акту огляду йому не вручався. Тому вважає, що доданий до Протоколу Акт огляду водія на стан сп`яніння не може вважатись належним доказом знаходження його у стані алкогольного сп`яніння, так само, як і направлення його до наркоцентру, яке додано до Протоколу, оскільки письмового направлення його до медичної установи-наркоцентру, йому не надавалось. Доданий до Протоколу відеозапис з Бодікам 467879 він також вважає неналежним доказом, оскільки його розпочато не з початку його спілкування з інспекторами ПС, а він не є безперервним і складається з кількох частин, крім того, наприкінці додано відеозапис спілкування інспектора зовсім з іншою людиною.

На відеозаписі, який є в матеріалах справи, спочатку є фрагмент запису з 22:08:23 до 22:17:22, на якому спочатку картинку не рухається, а потім іде спілкування інспекторів між собою, а потім 22:14 його знайомлять зі складеним протоколом про адмінправопорушення і вказують де поставити підпис і вручають його копію. На наступному фрагменті з 21:53:22 до 22:08:23 зафіксовано процес складання протоколу в службовому авто, а далі з 21:49:12 до 21:53:22, на якому йому пропонують три варіанти його дій: або проходити огляд на стан сп`яніння на місці, або в медичній установі, або відмовитись від проходження огляду. Він відмовився від проходження огляду, так як не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і хвилювався з приводу того, щоб встигнути до початку комендантської години потрапити додому і не втратити свій автомобіль.

Крім того, на наступному фрагменті відео з 21:40:18 до 21:49:01 взагалі відсутнє будь-яке зображення спілкування його з інспекторами, а останній фрагмент взагалі містить спілкування інспекторів з іншою людиною. Запис з початком спілкування працівників ПС з ним взагалі відсутній. У зв`язку з цим незрозуміло, як працівники поліції візуально могли визначити у нього ознаки алкогольного сп`яніння і взагалі чи були підстави для його обстеження на стан алкогольного сп`яніння. На відео відсутня фіксація управління ним транспортним засобом, зупинки його транспортного засобами інспекторами ПП і взагалі знаходження його в транспортному засобі. Навпаки, з фрагментів відеозапису вбачається, що в період часу з 21:25:18 до 21:40:18 інспектори спілкуються з іншою людиною, а в період з 21:40:18 до 21:49:01, спілкуються між собою на інші теми, а також переміщуються на автомобілі.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати та провадження відносно нього закрити.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просили їх задовольнити та скасувати постанову суду і закрити провадження по справі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, перевіривши представлені матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановлених обставин, постановити мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом дотримані не повністю.

Зокрема, відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення (арк.1) вбачається, що 27.07.2022 року о 21.40 год., в м. Харкові на вул. Героїв Праці, в районі будинку № 2-В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: сильний запах з порожнини рота; нестійка хода; млява мова та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Drager і в закладі охорони здоров`я КЗОЗ ОНД «ХОР» (м.Харків, вул.Ахієзерів, 18-Б).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом.

Достеменних відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, або був зупинений працівниками поліції під час керування, - матеріали цієї справи не містять.

Зокрема, в матеріалах справи наявний диск з відеоматеріалами, які були записані бодікамерою інспектора поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Виходячи з загального обсягу цих відеоматеріалів вбачається, що відеозапис починається з того, що поліцейські надають ОСОБА_1 протокол для ознайомлення, ознайомлюють його зі змістом протоколу та пропонують його підписати або відмовитись від його підпису, При цьому, з відео вбачається, що водій ОСОБА_1 знаходиться в цей час біля автомобілю працівників поліції. Відомостей, що водій ОСОБА_1 керував своїм авто та був зупинений працівниками поліції саме під час руху, матеріали справи не містять. Крім того, відеозапис є переривчастим, а також поганої якості, на якому взагалі відсутній відеозапис, а міститься лише аудиозапис розмови працівників патрульної служби між собою та з іншими особами, а також є відеозапис оформлення протоколу зовсім іншого громадянина.

Належить врахувати, що ОСОБА_1 законослухняно виконав вимогу працівників поліції та надав своє посвідчення водія з метою встановлення його особи, чітко пояснивши при цьому, що він не керував транспортним засобом і на підтвердження вказаних обставин пропонував поїхати до медзакладу для проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, не заперечував факт того, що вживав приблизно о 14 годині цього ж дня близько п`ятдесяти грамів джину, після чого займався грою у волейбол та обідав, далі в своєму авто він дійсно сидів, проте не керував, під час руху його працівниками поліції зупинено не було.

Тобто, матеріали справи не містять жодних об`єктивних відомостей про те, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і був зупинений працівниками патрульної служби саме під час руху транспортного засобу.

Крім того, з відеозаписів нагрудних камер працівників ПС «Бодікам 467879» взагалі відсутні будь-які підтвердження зупинення водія саме під час руху транспортного засобу, а також, в порушення Порядку про проходження огляду водія на стан сп`яніння, не запрошувались свідки, з поміткою, що відомості зафіксовані на бодікамеру, з якої цих відомостей отримати неможливо.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції був повторно допитаний ОСОБА_1 , який підтвердив той факт, що дійсно вживав приблизно о 14 годині 50 грамів джину, після чого грав у волейбол. Приблизно о 21 годині 10 хвилин він повертався з гри в волейбол, з Журавлівського гідропарку, підійшов до свого автомобілю, відкрив багажник, поклав в нього сумку зі спортивним інвентарем та сів в автомобіль, включив світло в салоні і достав телефон, щоб перевірити наявність пропущених дзвінків та повідомлень. В цей час до нього підійшов інспектор патрульної поліції, спитав, що він тут робить і попросив документи. Він надав працівнику поліції свої документи, та спитав, чи не фотографує він які-небудь локації на телефон, на що він відповів, що ні, і що він може надати працівнику поліції свій телефон для перевірки. Після чого, працівник поліції наказав йому нікуди не від`їжджати і пішов до службового автомобіля.

Через кілька хвилин до нього підійшов інший патрульний поліції та попросив вийти з автомобілю та відкрити багажник. Після перевірки багажника він спитав у нього, чи має він при собі якісь заборонені предмети, чи вживає алкоголь та чи вживав він алкоголь сьогодні. На це він відповів патрульному, що вживає алкогольні напої дуже рідко і в цей день приблизно о 14-00 год. випив 50 грамів джину, маленьку пляшечку напою з аеропорту, на що патрульний поліції сказав, що чує від нього запах алкоголю і керувати автомобілем він не може. ОСОБА_1 на це відповів, що не дивлячись на це, з часу вживання ним 50 гр. джину пройшло приблизно 7 годин, він обідав та довгий час грав у волейбол, проте, не сперечаючись з працівником поліції відповів, що без проблем залишить тут автомобіль і піде додому пішки, так як до дому йому недалеко, враховуючи наближуючу комендантську годину. На що працівник поліції сказав йому, що автомобіль тут залишати на ніч категорично неможливо, оскільки парковка тут заборонена, а тому його автомобіль буде забрано на штрафмайданчик. Як зазначив апелянт, він запропонував патрульному в такому випадку проїхати на медичний огляд на перевірку стану сп`яніння до медичного закладу на своєму автомобілі та пройти там необхідне дослідження, а також попросив інспектора викликати свідків, які б змогли зафіксувати, що він не керував автомобілем і що його поліція під час руху не зупиняла, на що отримав категоричну відмову, з огляду на те, що все записується на нагрудну камеру поліції Бодікам. Він відповів працівникам поліції, що в такому випадку, готовий вирушити до медзакладу, після чого під`їхав екіпаж поліції та передав працівникам поліції нагрудну камеру Бодікам . На прохання інспектора поліції він ще раз сказав, що випив 50 грамів в обід, на що той йому відповів, що на його погляд, він випив всі 200 грамів. Після чого, патрульні знову стали йому натякати щодо недоцільності проходження ним огляду на стан сп`яніння. Зрозуміючи, що не забере свій автомобіль інакше, як при відмові від проходження від огляду в медцентрі, як зазначив апелянт, він погодився і вимушений був сказати, що не готовий проходити медогляд на стан сп`яніння, після чого поліцейські склали відносно нього протокол та віддали копію його. Він пройшов до свого авто і вирушив додому.

За таких обставин, апеляційний суд вбачає що, оскільки відомостей щодо того, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння матеріали справи не містять, а також у справі немає його письмових пояснень, що виключає процесуальну можливість їх дослідження. Крім того, працівниками ПС не були залучені свідки, які б змогли підтвердити вказані відомості, оскільки в протоколі зазначено, що фіксування подій здійснювалось нагрудною камерою Бодікам . Проте матеріали справи не містять достовірних і об`єктивних відомостей щодо підтвердження факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння і зупинення його саме під час руху в транспортному засобі.

Відповідно до чинного законодавства України та судової практики ЄСПЛ усі сумніви тлумачяться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, на ці обставини суд першої інстанції не звернув увагу та передчасно виніс рішення, яким визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про слушність його апеляційних доводів та вимог.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, а в оскаржуваній постанові зазначено відомості щодо можливих ознак алкогольного сп`яніння, а саме - сильний запах з порожнини рота, нестійка хода, млява мова.

Однак, відповідно до положень Розділу першого «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже в зазначеній інструкції відсутні такі ознаки алкогольного сп`яніння як «сильний запах з порожнини рота; нестійка хода; млява мова», що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Таким чином, вищенаведені відомості протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, не узгоджуються з приписами ст. 252 КУпАП - стосовно дотримання вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а тому не можуть бути визнані достатніми доказами по цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б беззаперечно підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у суду чи стороннього спостерігача, що вбачається з відповідної практики ЄСПЛ.

Зокрема, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи ознаки складу правопорушення, що містяться в ч.1 ст. 130 КУпАП, законодавець передбачив відповідальність саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. За наслідками апеляційного перегляду не встановлено об`єктивних відомостей щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом саме 21 07 2022 року, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею КУпАП, оскільки він без доведення факту керування транспортним засобом не може вважатись суб`єктом цього правопорушення.

Тому, з огляду на викладене, слід вважати передчасним висновок інспектора поліції, який оформив матеріали про складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Зважаючи на прогалини та невідповідності, які виникли при розгляді справи, на думку суду апеляційної інстанції, матеріали слід направити начальнику Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області для належного дооформлення за доводами апелянта.

В ході додаткової перевірки підлягають повторному дослідженню та встановлені такі обставини:

- чи дійсно інспектор Рижков Є.О. 27.07.2022 року о 21 год.40 хв. виявив факт керування правопорушником ОСОБА_1 автомобілем який рухався (пояснення від поліцейського);

- якщо так, то де перебував поліцейський, де перебував автомобіль правопорушника, де саме автомобіль попав в поле зору поліцейського, яку відстань проїхав, де був зупинений (пояснення поліцейського);

- хто ще із працівників поліції (інших свідків) був присутній і може підтвердити факт керування правопорушником ОСОБА_1 автомобілем (пояснення осіб);

- чи залишилась інформація про керування автомобілем правопорушником на фото чи відеоносіях ( по можливості долучити до справи ).

Перелік рекомендованих організаційних дій для працівників поліції може бути розширений в залежності від освітньої кваліфікації та практики оформлення відповідних протоколів у відповідності до відомчих та міжвідомчих нормативних актів.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова судді Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2022 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 частковому задоволенню, з поверненням матеріалів справи до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області для належного оформлення.

В залежності від наслідків додаткової перевірки та дооформлення матеріалів, в разі встановлення в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП необхідно вирішити питання про направлення матеріалів до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 19 09 2022 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Апеляційну скаргу правопорушника - задовольнити частково.

Матеріали даної справи повернути начальнику Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області для додаткової перевірки та належного оформлення і усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині даної постанови.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило