Справа № 136/1242/22
провадження №3/136/498/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Щавінського К.С., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділу Державного нагляду (контролю) у Вінницькі області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, інваліда третьої групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №0005335 слідує, що 26.08.2022 о 14:30 год., по вул. Острозького, 118, в м. Липовець, Вінницького р-н, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 проводив господарську діяльність з перевезення пасажирів на Таксі автомобілі марки Nissan Primera, державний номерний знак НОМЕР_2 , без одержання ліцензії відповідно до вимог ЗУ «Про автомобільні транспортні перевезення», ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив вимоги ч.1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що дійсно 26.08.2022 по вул. Острозького, 118, в м. Липовець, до нього підійшли представники Відділу Державного нагляду (контролю) у Вінницькі області, якими було висунуто обвинувачення щодо перевезення ним пасажирів без одержання ліцензії відповідно до вимог діючого законодавства лише з тих підстав, що на його транспортному засобі містилась «фішка таксі», утім надання таких послуг ним не здійснювалось, пасажирів не було, свідків при цьому не було залучено та допитано при ньому, жодних належних та допустимих доказів особою, що оформляла лише протокол, якій він надав посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб не було, отож в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому просив провадження у справі закрити.

У судовому засіданні захисник Щавінський К.С. вказав, що матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки фотознімок транспортного засобу не підтверджує здійснення господарської діяльності його підзахисним, свідків події жодних не було, при цьому як вказано у протоколі подія мала місце у м. Липовець, тоді як адреси проживання свідків м. Вінниця, факт їх залучення його підзахисний категорично заперечує та письмових пояснень свідків не долучено, що свідчить зазначення їх у протоколі формально, при цьому сам протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших належних та допустимих доказів не може бути доказом винуватості особи, інших доказів не було надано. За вказаних обставин просив суд провадження у справі закрити за відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив, що на підтвердження винуватості ОСОБА_1 особою, що склала матеріали про адміністративне правопорушення було надано наступні докази, що були безпосередньо досліджені судом, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №0005335 від 26.08.2022, суд якого судом викладена вище, відповідно до якого ОСОБА_1 заперечував свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в якому зазначено свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є жителями м. Вінниця; фото транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому встановлена фішка таксі; посвідчення водія на прізвище ОСОБА_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Nissan Primera, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого значиться ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було висунуто обвинувачення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма є бланкетною та має відсилочний характер до інших спеціальних нормативно правових актів, за порушення яких настає юридична відповідальність.

Як було встановлено судом у протоколі, який є по своїй суті документом, яким особі висунуте обвинувачення, зазначено особою, що склала протокол на порушення ОСОБА_1 ЗУ «Про автомобільні транспортні перевезення», ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», у той же час не визначено конкретні правові норми, які особа порушила.

Водночас суд зберігаючи неупередженість та об`єктивність при розгляді справи не може відшуковувати докази та редагувати фабулу протоколу на шкоду особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки це буде порушенням діючого законодавства та міжнародних правових актів.

Крім цього, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу,а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до вимог ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" N 3 від 25 квітня 2003 року передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що до протоколу не додано жодного належного доказу на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 господарської (підприємницької) діяльності та одержання прибутку, будь-які докази, які б підтверджували факти надання послуг з перевезення пасажирів.

При цьому, фотознімок транспортного засобу із фішкою таксі, не підтверджує факту здійснення особою господарської діяльності з надання ОСОБА_1 послуг щодо перевезення пасажирів, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а письмові пояснення свідків відсутні, що виключає доцільність та необхідність перевірки їх пояснень шляхом виклику вказаних осіб, оскільки суд позбавлений можливості встановити чи відомі вказаним особам факти, що підлягають з`ясуванню у даній справі.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 1, 6, 7, 164, ч.1 245, 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН