О К Р Е М А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 530/455/22
Номер провадження 3/530/151/22
25.08.2022 р. м.Зіньків
Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Должко С.Р. за участю секретаря Тараненко Т.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Кулика В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого охоронником магазину Посад, індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,-
До Зіньківського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений старшим інспектором СРПП ВП №4 Полтавського РУП (як вказано в протоколі) Гума П.І..
Судом встановлено, що старшим інспектором СРПП ВП №4 Полтавського РУП Гума П.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що 31.05.2022 року о 19 годині 20 хвилин, в м. Зіньків по вулиці Солов`янівська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810 №223 в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
При дослідженні матеріалів справи встановлено, що частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин ( п. 2.5 ПДР України). Порядок огляду водія на стан алкогольного та іншого сп`яніння чітко та послідовно визначений ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом частин 2, 3, 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я в місцевих державних адміністраціях. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Розділом ІІ (п.1) «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженого. Наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року /далі по тексту Інструкція/ визначено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції. Огляд на стан сп`яніння проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії АББ № 007349 від 31.05.2022 року, складений 31.05.2022 року о 20 годині 16 хвилин в м. Зіньків вулиця Солов`янівська,3, Полтавської області старшим інспектором СРПП ВП №4 Полтавського РУП Гума П.І. в тім, що водій ОСОБА_1 о 19 годині 20 хвилин, в м.Зіньків по вулиці Солов`янівська керував автомобілем ВАЗ-2121 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810 №223 в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
У відповідності з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Як вбачається з матеріалів справи старшим інспектором СРПП ВП №4 Полтавського РУП Гума П.І. було проведено відеозйомку вчинення ОСОБА_1 правопорушення про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. На момент скоєння ОСОБА_1 правопорущення, а саме 31.05.2022 року не було відповідального працівника поліції за видачу боді камер, відповідальну особу відповідно до наказу від 16.06.2022 року було призначено лише 16.06.2022 року, після направлення постанови суду про витребування з Полтавського РУП інформації про відповідальних осіб за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів, зберігання, видачу та прийняття карт пам`яті, зміну, дати та часу на портативних відеореєстраторів, належне ведення відповідної документації, крім цього працівник поліції ОСОБА_2 згідно копії журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації отримав боді-камеру № 113030404/18 31.05.2022 року о 08 год 00 хв, яку здав 31.05.2022 року о 20 год 00 хвилин, тоді як протокол відносно ОСОБА_3 було складено 31.05.2022 року о 20 год 16 хв., а тому старший інспектор СРПП ВП №4 Полтавського РУП Гума П.І. не мав дозволу на користування даною боді камерою під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , так як на той час камера перебувала, згідно журналу обліку у Зіньківському ВП №4 Полтавського РУП.
Як вбачається з доданого до матеріалів справи відеозапису (35-37-ма хвилини відеоролика) свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ставлять підписи у незаповнених протоколі та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Разом з цим згідно ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять» підписом є реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що підписанням протоколу та інших документів, які додаються до нього посадова особа, яка його складає та свідки й потерпілі (за наявності) підтверджують достовірність викладених у цих документах відомостей та надають їм юридичної сили.
При складенні протоколу серії ААБ №007349 відносно ОСОБА_1 старшим інспектором СРПП ВП №4 Полтавського РУП капітаном поліції Гумою Петром Івановичем не дотримано вимог законодавства та підзаконних нормативно-правових актів в цій частині, а саме свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписали незаповнені бланки протоколу та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що не допускається при складенні будь-яких офіційних документів, в т. ч. і адміністративного матеріалу. Отже, ці документи не мають жодної юридичної сили та, відповідно, є неналежними доказами по справі.
Окрім того як вбачається з доданого до матеріалів справи відеозапису (29-34-та хвилини відеоролика) свідок ОСОБА_5 жодних пояснень по суті справи нікому не надавала. Пояснення, які нібито записані зі слів останньої, як про це вказує старший інспектор СРПП ВП №4 Полтавського РУП капітан поліції Гума Петро Іванович (а.с. 7), насправді написані ним особисто без проведення процедури відібрання пояснень, після чого надані свідку на підпис. Разом з цим пояснення, які надавалися свідком ОСОБА_4 (а. с. 6), були написані під диктовку працівників поліції. Жодних пояснень, особисто, останній не надавав.
Також, згідно переглянутих матеріалів відеозапису, які надійшли від працівників поліції, на яких зазначено як "фільм" встановлено - відсутність номера відеореєстратора, дата та час проведеного відеозапису, періодичну зупинку відеозапису під час збирання матеріалів адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 ..
Такі докази (пояснення свідків а. с. 6-7) неможна вважати належними та допустимими, оскільки вони складені з порушенням вимог ст. 251КУпАП про що судом повинна бути надана відповідна оцінка.
Разом з цим, в наданому для дослідження відеозаписі не видно звідки працівник поліції бере мундштук, який використовується для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .. Також, з відеозапису не можна встановити чи був мундштук запакованим.
Згідно з приписами пункту 5.2 Стандарту пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. ОСОБА_6 призначений тільки для одноразового використання. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.
Наявні у матеріалах справи докази не дають можливості встановити, що мундштук, який використовувався для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , перебував в окремій герметичній упаковці, а також те що він не був попередньо у використанні або на нього не здійснювався вплив будь-якими сторонніми чинниками.
Вказані обставини викликають обґрунтовані сумніви у відповідності вимогам технічного регламенту використовуваного працівниками поліції мундштука під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .. Відповідно вимог ст. 62 Конституції України такі сумніви повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Також, слід зазначити, що відповідно до п. 7 р. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачається, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З наявних у матеріалах справи документах вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Alcotest 6810 (зав. № ARСЕ-0223).
Отже, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено приладом, який не відповідає вимогам п. 7 р. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.
В зв`язку з цим та на підставі ч. ч. 2, 6 ст. 266 КУпАП з цим можна дійти до беззаперечного висновку про те, що результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є недійсними та не можуть бути взяті судом до уваги в якості доказів.
Дані обставини унеможливлюють повний та всебічний розгляд справи відносно
ОСОБА_1 та фактично позбавляють можливості з`ясувати всі обставини справи і вирішувати справу по суті у встановлені чинним законодавством спосіб та строки,
а такі дії працівників поліції мають ознаки кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, на порушення вище вказаних вимог ст.256 КУпАП, дії, що поставлені ОСОБА_1 у провину, фактично не визначені та неконкретні, що позбавляє можливості надати їм вірну правову оцінку. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребовувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Строки, встановлені КУпАП, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторона має вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учаснику справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що суди повинні при розгляді справ про адміністративне правопорушення з`ясовувати всі обставини перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 1.1. Наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 26.02.2009 р. N 77 ця Інструкція визначає процедуру оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС (далі - Державтоінспекція МВС) матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, талона про проходження державного технічного огляду, ліцензійної картки на транспортний засіб та організацію діловодства в підрозділах Державтоінспекції МВС з питань забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського утримуватися від дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.
Відповідно до п.5 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.
Пунктом 1 розділу II цих правил встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема, повинен:
неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;
виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;
поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;
контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;
дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».
Таким чином, зазначена поведінка поліцейського старшого інспектора СРПП ВП №4 Полтавського РУП (як вказано в протоколі) ОСОБА_2 , при виконанні своїх службових обов`язків, на думку суду негативно впливає на підтримку іміджу та довіри до Національної поліції в цілому та в його діях є ознаки кримінального правопорушення.
В судовому засіданні було встановлено, що даний факт потребує перевірки, але суд за законом не вправі проводити сам такі перевірки, а тому приходить до висновку про направлення даної постанови до прокуратури Полтавської області та Державного бюро розслідувань для проведення перевірки та прийняття відповідних мір реагування та усунення подібних порушень Закону.
Керуючись ст. ст. 7, 282, 283, 294 КУпАП, -
Обставини, викладені в окремій постанові, довести до відома керівника Полтавської обласної прокуратури та керівника Державного бюро розслідувань для вжиття відповідних заходів реагування в межах повноважень визначених Законом та недопущення в подальшому подібних порушень норм законодавства.
Про прийняті заходи повідомити Зіньківський районний суд Полтавської області у місячний строк з дня отримання даної постанови.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко