П О С Т А Н О В А

Справа № 126/1084/22

Провадження № 3/126/945/2022

"13" вересня 2022 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

Хмель Р. В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №326602 від 19.06.2022 року, встановлено, що 18.06.2022 року о 22:23 год., в Гайсинському районі с. Шляхова, по вул. Кавуна, ОСОБА_1 , передав керування автомобілем HONDA ACORD, д.н.з. НОМЕР_2 водієві ОСОБА_2 , який керував даним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено його права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 , свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та вказав, що був лише пасажиром транспортного засобу, про стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_2 йому відомо не було, а автомобіль був ним проданий ще за довго до цієї події.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАПадміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Отже, однією із ознак об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, є передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння. Тобто, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАПза передачу керування особі, що перебуває у стані сп`яніння, необхідною є наявність таких обставин: особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп`яніння, і це є явним, очевидним; власнику автомобіля достовірно відомо, що він передає керування особі, яка перебуває в стані сп`яніння, однак незважаючи на цю обставину, відбувається передача керування транспортним засобом.

З положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Отже, в даному випадку, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно довести як факт обізнаності так і факт передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Із матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, грунтується на протоколі про адміністративне правопорушення, протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №243111 та сд-диском. Однак, зазначені докази не доводять факту, що при передачі керування транспортним засобом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , знав, що останній перебуває у стані сп`яніння. Пояснення останнього нічим не спростовуються, будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, передбачає прямий умисел, тобто ОСОБА_1 повинен був знати про те, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Жодного доказу про те, що ОСОБА_1 під час передачі керування транспортним засобом ОСОБА_2 було відомо про те, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У відповідності до ст.ст. 245, 246, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст. 252 КУпАПне можуть мати наперед встановлену силу.

Відповідно до ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , та враховуючи пояснення останнього, суд приходить до висновку, що в його діях відсутня вина, подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття адміністративної справи на підставі ст. ст. 247, 284 КУпАП, через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.130, ст.221, ст. 251, ст.252, п. 1 ч. 1 ст.247,283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАПзакрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. В. Хмель