Провадження № 3/337/1082/2022
Єдиний унікальний номер № 337/2489/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Салтан Лілія Геннадіївна, за участю захисника Лихосенко Є.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056537, складеному заступником командиру взводу 1 роти1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП ст. лейтенантом Волкодав В.В. «26.07.2022 року о 16 год. 11 хв. ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по вул. Воронезька, 11-А, керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість мови. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до лікаря-нарколога в медичний заклад м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 31, на що він погодився та в медичному закладі відмовився від проходження повного огляду на стан сп`яніння, висновок № 4557, чим порушив вимоги п.2.5. КУпАП».

До адміністративного провадження, крім протоколу, додані наступні документи:

- диск з відеозаписом з місця події; направлення на огляд водія, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 26.07.2022 року згідно якого ОСОБА_1 відмовився від повного проходження огляду; рапорт від імені заступника командиру взводу 1 роти1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП ст. лейтенанта Волкодава В.В.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Лихосенко Є.О. просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки матеріалами провадження поза розумним сумнівом не доведена його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, адміністративний матеріал складено з порушенням норм, встановлених чинним законодавством.

Вислухавши доводи захисника, розглянувши матеріали провадження та оглянувши відеозапис з місця події, суд приходить на наступного.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в т.ч і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок складання адміністративних протоколів встановлений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння встановлений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.) та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме особа, яка виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому суд враховує, що деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Відповідно до вимог п.2. 4 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом: ст. 245 КУпАП.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом: - ст.280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності...; ч.2 ст.283 КУпАП, постанова в справі про адміністративне правопорушення, повинна містити опис обставин установлених при розгляді справи...; ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ч.2 ст.130 КУпАП, передбачає відповідальність водія за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії»(«MalafeyevaуRussia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін протиРосії»(«Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Як вбачається з оглянутого відеозапису, відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, ОСОБА_1 погодився на огляд у медичному закладі та певний час виконував вказівки лікарів щодо проходження огляду. Далі лікар надав йому пластиковий стакан та наказав наповнити його сечею в туалеті. ОСОБА_1 біометріал (сечу) надано на дослідження лікарю, проте лікар наполіг на повторному здачі аналізу, на що ОСОБА_1 надано пояснення, що наразі він з біологічних причин не може надати біоматеріал на дослідження. При цьому, суд зауважує, що працівником поліції велося фіксування процесу надання водієм біоматеріалу (сечі) неперервно, двері до туалету були відчинені, інспектор вів зйомку зі спини водія, однак чітко спостерігається весь процес (жести, які притаманні виключно природньому, фізіологічному сечовиділенню) та видно, що ОСОБА_1 стакан для сечі тримав у руках та жодних інших, маніпуляцій із стаканом не робив, вміст стакану водою не розбавляв.

Тобто, з відеоматеріалів чітко вбачається що в медичному закладі ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не відмовлявся, а навпаки надав лікарю можливість оглянути його самого візуально, перевірити реакцію зіниць, виміряти тиск, тремтіння пальців рук, тощо та виконав вимоги співробітників поліції та лікаря.

Далі, ОСОБА_1 виніс стакан із сечею, але лікарі повідомили що температура сечі нижче ніж повинна бути і що йому ще раз потрібно наповнити інший стакан. ОСОБА_1 на вказане повідомив що йому необхідний деякий час, так як він щойно сходив до туалету. Лікар надав деякий час, але у подальшому чекати не став та склав висновок про відмову від повного проходження огляду, при цьому до спливу навіть однієї години від початку огляду.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відсутня на відеозаписах, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.7. 8 , 12, розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Однак, лікарем наркологом було запропоновано ОСОБА_1 здати сечу для проведення аналізу, яку він не зміг здати. Питання щодо дослідження слини змивів з поверхні губ та крові лікарем-наркологом не вирішувалося.

Діючим законодавством України, яке регулює порядок проведення огляду на стан сп`яніння не містить такого поняття як повний медичний огляд, відповідно і диспозиція ст.130 КУпАП України не передбачає відповідальність за відмову від проходження саме повного огляду на стан сп`яніння.

Також, суд, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини.

Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані наркотичного сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи поїхати до найближчого лікувального закладу.

Лише за наявності об`єктивних ознак, передбачених Інструкцією, поліцейський спочатку має запропонувати особі пройти медичний огляд на стан сп`яніння (втому числі наркотичного) за допомогою технічних засобів, і лише потім визначатися щодо необхідності огляду лікарем.

Аналогічні норми передбачені і Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, статтею 266 КУпАП також передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи вищезазначене, вбачається, що за наявності підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння працівники поліції першочергово мають провести огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці вчинення правопорушення, або ж у разі незгоди особи з його результатом огляд може бути проведено в закладах охорони здоров`я.

Жодних дій, передбачених законодавством працівниками поліції відносно позивача не проводилось. Відсутність у працівників поліції засобів для огляду водіїв на предмет наркотичного сп`яніння на місці зупинки не дає підстав не виконувати вимоги згадані норми.

Крім того, дії ОСОБА_1 кваліфіковані саме за ч.2 ст.130 КУпАП, однак, жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив вказане адміністративне правопорушення саме повторно, матеріали справи не містять. Постановою Запорізького апеляційного суду від 4 серпня 2022 року постанова судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2022 року, якого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасована, провадження по справі закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, відповідно до ст.252, 280 КУпАП, оцінивши надані суду докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП у вигляді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ( у тому числі і за ознаками повторності), що в силу презумпції невинуватості трактується судом на його користь і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Крім того, суд наголошує, що згідно частини 1 статі 59 Закону України №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Зі змісту статті 18 Закону України №580-VІІІ видно, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Згідно частини 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, серед іншого, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Однак, обставини, які були встановлені у справі - щодо ведення працівником поліції безперервно відеозйомки природнього процесу надання водієм біоматеріалу у вигляді сечі через відчиненні двері туалету є неприпустимим, оскільки принижує честь та гідність людини, знімати людей в місцях особистого користування (туалети, душові кабінки, роздягальні, тощо) заборонено за будь-яких умов.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП. суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі через Хортицький районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.Г. Салтан