Справа № 454/203/22 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 33/811/596/22 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Бордюка М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 квітня 2022 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 квітня 2022 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 20.01.2022 о 09:26 год. у м. Сокалі на вул. Тартаківській, 72, керував автомобілем ГАЗ 33023, номерний знак НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

На постанову судді Свинчук В.І. подав апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги, в яких просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що з постановою судді не згідний, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв.

Зазначає, що у постанові не зазначено за яке із правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Наголошує, що за станом здоров`я йому заборонено керувати транспортним засобом, а 20.01.2022 за кермом автомобіля марки ГАЗ 33023 перебував ОСОБА_2 , а він сидів на задньому пасажирському сидінні. Він наголошував поліцейським, що не керував автомобілем, але поліцейський вимагав, щоб він пройшов огляд.

На долученому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано, що саме він перебуває за кермом, натомість коли працівник поліції підійшов до автомобіля, то за кермом перебував саме ОСОБА_2 , однак відео з нагрудної камери де це зафіксовано, до матеріалів справи не долучено. Крім того наявний відеозапис не є безперервним та не відображає всіх подій. Оскільки він не керував автомобілем, тому не може нести відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 , його захисник Бордюк М.Й. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що не керував транспортним засобом, за кермом перебував ОСОБА_2 .

Захисник Бордюк М.Й. пояснив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, пропозиція поліцейських щодо проходження огляду ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксовано, а свідки були залучені вже в момент складання протоколу і про події, які відбувались дізналсь зі слів поліцейських.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Бордюка М.Й. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 20.01.2022 серії ОБ № 125489 (а.с. 1);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 2);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2022 відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с. 3);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого на зустріч службовому авто рухався транспортний засіб ГАЗ 33023, номерний знак НОМЕР_1 , працівники поліції розвернулись та зупинили даний автомобіль. На відеозаписі зафіксована присутність свідків, яким поліцейський повідомив, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, а після зупинки такого пересів на місце пасажира (а.с 8);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 20.01.2022 відповідно до яких 20.01.2022 в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі (а.с. 4-5);

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що у матеріалах справи відсутні підтвердження, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд, як і відсутні підтвердження відмови останнього апеляційний суд вважає безпідставним із врахуванням наявності у матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у яких зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а за кермом був ОСОБА_2 апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки будь-яких підтверджень про це матеріали справи не містять, разом з тим на відеозаписі з нагрудної камери зафіксовано, як працівник поліції, як на підставу для огляду повідомляє свідкам, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, що зафіксовано на відеореєстраторі службового автомобіля, а після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 пересів на місце пасажира.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 квітня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах