КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року

справа № 369/5753/22

провадження № 33/824/2392/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Нечваля Яна Вадимовича на постанову Києво-Святошинськго районного суду Київської області від 02 серпня 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинськго районного суду Київської області від 02 серпня 2022 рокувизнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн 00 коп.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що законодавством не передбачено право чи обов`язок працівника поліції прогнозувати наслідки проходження водієм огляду на стан сп`яніння, радити водієві подальші дії, роз`яснювати негативні наслідки у разі виявлення стану сп`яніння. Вважає, що такі діє працівників поліції можна розцінити як провокацію вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає, що волевиявлення ОСОБА_1 було спрямоване на проходження огляду, разом із тим працівники поліції схилили ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду, оскільки як слідує із відеозапису нагрудної камери працівника поліції, в закладі охорони здоров`я прийом проведено не було би.

Посилається також на те, що працівники поліції не мають повідомляти особі про право на відмову від проходження огляду, оскільки такого права особа не має та законодавством передбачено обов`язок особи пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, протокол про притягнення до адміністративного правопорушення складено із порушенням вимог Інструкції, оскільки не містить вид огляду від проходження якого відмовився ОСОБА_1 .

Зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Працівником поліції повідомлено водієві про ознаку сп`яніння - зіниці очей не реагують на світло, водночас відповідно до Інструкції однією із ознак наркотичного сп`яніння є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 02.07.2022 о 08 год. 50 хв. в Київській обл., с. Мила по вул. Комарова 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «OPEL», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покриву. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився на нагрудну боді-камеру №470345, №470339.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису із нагрудної камери працівників поліції, вбачається, що водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, на що останній неодноразово погоджувався. Разом із тим, після наданої згоди працівник поліції почав роз`яснювати ОСОБА_1 негативні наслідки у разі виявлення в його організмі наркотичних речовин. Водночас, наслідки відмови від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння роз`яснено не було.

Крім того, під час відеозапису працівниками поліції висловлено ймовірність щодо непроведення огляду в медичному закладі, а тому така поїздка є даремною. Також нагрудна камера працівника поліції продовжувала зйомку в автомобілі, в той час як тривала розмова між інспектором та ОСОБА_1 , які знаходились поза межами транспортного засобу. Після такої розмови ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівники поліції фактично схилили ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння при наявності волевиявлення водія на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішення Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п.55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських, буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння ним було вчинене внаслідок часткового підбурювання із сторони поліцейських, відтак із урахуванням зазначеної вище позиції ЄСПЛ, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за вказаною статтею.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Нечваля Яна Вадимовича задовольнити.

Постанову Києво-Святошинськго районного суду Київської області від 02 серпня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю у його складу даного адміністративного правопорушення, із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя