Справа № 333/3691/22
Провадження № 3/333/2151/22
29 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції м. Запоріжжя, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором «Мир Авто», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,
за ч.1 ст.130 КУпАП, -
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 248785 від 13 серпня 2022 року, 13 серпня 2022 року о 10 год. 25 хв. у м. Запоріжжя Комунарський район, вул. Привокзальна,8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем HYUNDAI H-1 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «ALCOTEST DRAGER 6820», приладARHS 0263 на місці зупинки т/з з безперервною відео фіксацією на бодікамеру 470497. Результат позитивний - 0.39 проміле, тест №1392.Водій з результатом погодився. Від керування відсторонений шляхом передачі керування тверезому водію ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про повторність попереджений.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Сєдов М.В. просив в події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 13.08.2022 року близько о 10.30 год 13.08.2022 року знаходився на стихійному ринку біля району Піски в м. Запоріжжя, де придбавав рибацьке приладдя з метою в подальшому з друзями поїхати на рибалку. Він є користувачем зазначеного в протоколі автомобіля, але не керував цим автомобілем, автомобіль був припаркований біля стихійного ринку. До цього автомобілем керував співучасник ТОВ «Мир Авто», який пішов на ринок за своїми справами. Працівники поліції під`їхали до його автомобіля і запропонували надати йому документи на автомобіль, що він і зробив. Працівник поліції під час спілкування з ним зазначив, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння і запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що він і зробив на вимогу поліцейського. Поліцейський навіть не запитав у нього, хто керував автомобілем та в подальшому не з`ясував цю обставину. Вважає, що матеріали справи не містять факту керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем. Зазначає, що працівником поліції порушено вимоги ст..ст.62,129 Конституції України та ст.251 КУпАП. Зазначає, що на відеозаписах, доданих до справи, не зафіксовано моменту руху його автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .. Тобто, факт зупинки його транспортного засобу поліцейськими та факт керування автомобілем з відеозаписів не встановлений, а також не підтверджується іншими доказами, наявними у справі. У зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа закриттю виходячи з наступного. Вказав, що відеозапис з бодікамери поліцейського не містить безперервної відео фіксації події, не містить фіксації зупинки автомобіля та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу.
Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, проаналізувавши надані у розпорядження співробітниками поліції докази, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічного порядку та безпеки може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото- та відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з автоматичної фото- та відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР. Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1).
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2).
Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіямиПравил дорожнього рухуУкраїни передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.
Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення « за відсутності розумних підстав для Сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумцій.
Також в даному випадку суд вважає за необхідне застосувати рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії», у яких суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно відеозапису з нагрудних відео реєстраторів поліцейських відеозапису щодо скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП водієм ОСОБА_1 долученого до матеріалів адміністративної справи, який було оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що 13.08.2022 року о 10.27.19 год. (початок відеозапису) ОСОБА_1 на вимогу поліцейського надає поліс страхування на автомобіль та поліцейський зазначає, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що той дає згоду. Далі запис переривається і продовжується об 11.20.50 год., де ОСОБА_1 зачитує працівник поліції зміст протоколу. При дослідженні відеозаписів за 13.08.2022 року встановлено, що на відеозаписах не зафіксовано момент руху транспортного засобу автомобіля HYUNDAI H-1 державний номерний знак НОМЕР_1 , саме під керуванням ОСОБА_1 ..
Слід зазначити з огляду на інкриміновані ОСОБА_1 фактичні обставини, адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом в стані, зокрема алкогольного сп`яніння.
Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.
Натомість, матеріали справи не мають жодних доказів того, що ОСОБА_1 13.08.2022 року о 10.25 годин, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Зазначені обставини не підтверджуються ні матеріалами справи, ні протоколом про адміністративне правопорушення, ні відеозаписом події.
При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Отже, матеріали справи не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом.
В п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини та адміністративні правопорушення на транспорті» містяться роз`яснення, що під керуванням слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов підтвердження, а враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 130, 247,276-284 КУпАП, суд,-
Клопотання адвоката Сєдова М.В. задовольнити.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова