Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/232/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ІВЧЕНКО П. О.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2022 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лосєва Юрія Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 15.02.2022 о 10:19 год. по вул. Чигиринській, 2А в смт. Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, керував автомобілем «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 2.51 % проміле алкоголю в крові, чим останній порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду захисник Лосєв Ю.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову районного суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на його думку винесена постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_1 з постановою суду та з протоколом не згоден, проти вчинення правопорушення, знаходження в стані алкогольного сп`яніння 15 лютого 2022 року - заперечує.

15 лютого 2022 року ОСОБА_1 повертався до дому, в м. Дніпро, із службового відрядження в смт. Олександрівка, Кропивницького району, Кіровоградської області. Алкоголь ОСОБА_1 не вживав, після затримання співробітниками поліції та складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 через душевні переживання одразу не звернув уваги на те, що будь-яких свідків при складанні протоколу не було. З результатами огляду на місці він не погоджувався. Працівники поліції погрожували забрати автомобіль на штраф майданчик, якщо ОСОБА_1 не поставить свій підпис в протоколі.

Зазначене вище, свідчить про те, що протокол складено з порушенням Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, ОСОБА_1 , не довіряючи тестуванню на алкоголь, що проводилось працівниками поліції, наполягав на проведенні огляду у лікаря-нарколога, однак, цього обстеження зроблено не було, працівники поліції проігнорували цю вимогу ОСОБА_1 .

Крім того, захисник зазначає, що захід адміністративного стягнення також обраний із порушенням вимог закону. Суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а не, наприклад, штрафу.

Таким чином, судом порушено вимоги ст. 33 Кодексу України про адміністративні і правопорушення, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин, тощо при обранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували місце роботи ОСОБА_1 , професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Тому і у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно є не обгрунтованою та формальною.

Захисник вважає, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду.

Крім того, звертає увагу на те, що автомобіль використовується ОСОБА_1 у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, оскільки він не має можливості іншого спосібу заробітку для існування.

Захисник вважає, що адміністративне стягнення, якому було піддано ОСОБА_1 постановою суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, тому у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді скарги вважає за необхідне винести рішення, що змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, а саме у відповідності до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, замінити його на штраф.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Лосєв Ю.С., будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи не з`явились. Клопотань про відкладення розгляду справи, від вказаних осіб, до суду, не надходило.

За таких обставин, відповідно до ст. ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка, вказаних осіб в судове засідання апеляційного суду, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057110 від 15.02.2022, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення; висновком приладу «Драгер», результат якого 2.51 проміле алкоголю в крові; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. З результатом тестування, останній погодився, що підтверджено його підписом; відеозаписом, наявним у матеріалах справи, з якого убачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, подальшу його зупинку працівниками поліції, встановлення ознак алкогольного сп`яніння та проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат якого виявився позитивним і з таким результатом ОСОБА_1 погодився, при цьому зазначив, що дійсно вживав алкогольні напої вночі.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні доводи захисника про те, що висновки судді районного суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються доказами наявними у справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відеозаписом підтверджено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений на місці зупинки транспортного засобу з результатом тестування 2.51 проміле, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 поліцейськими не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів ОСОБА_1 зазначив про свою згоду з результатами огляду. Крім того, згода останього підтверджується відеозаписом наявним у матеріалах справи з якого убачається, що після продуття приладу «Драгер», ОСОБА_1 погодився з його результатом. Крім того, при ознайомлені з протоколом про адміністративне правопорушення йому була надана можливість викласти свої пояснення та зауваження за результатами огляду в графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте такими правами він не скористався.

Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості останнього у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

Крім того, апеляційні вимоги захисника про можливість призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення вимог ПДР, а саме п. 2.9 (а), що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, матеріали справи, суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 в суді першої інстанції істотних порушень вимог КУпАП, які тягли за собою скасування постанови суду першої інстанції допущено не було.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обґрунтовано призначив йому адміністративне стягнення в межах даної норми закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Лосєва Юрія Станіславовича залишити без задоволення, а постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко