Справа № 346/2973/22
Провадження № 3/346/2025/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складену відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , напрацюючого,

у с т а н о в и л а :

21.07.2022р. о 21.57 год. в м. Коломия по вул. Мазепи, Коломийського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатором «Alcotest 6810», згідно роздруківки з якого кількість проміле становить 2,13‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

13.09.2022р. захисник ОСОБА_1 адвокат Атаманюк В.М. подав письмові пояснення у справі в яких зазначив, що дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи вважає неправомірними, оскільки огляд особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином не зафіксований на спеціальний технічний засіб та не зафіксовано факт керування транспортним засобом. Також в акті огляду зазначено, що у водія мають місце ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. На переконання захисника, дані ознаки за допомогою відеозапису або іншим належним способом не зафіксовано, а отже водій не підлягав огляду взагалі. В цьому ж акті не зазначено дату та час його складання, а також у ньому не відноситься до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 201584 від 15.05.2022р. Відтак, неможливо встановити належність цього документу до матеріалів справи складених відносно ОСОБА_1 . Крім цього, в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності спеціального технічного засобу, що є порушенням п. 3 розділу ІІ Інструкції. На цих підставах просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Атаманюк В.М. в судовому засіданні підтримав подані ним письмові пояснення та наполягав на закритті провадження у справі. Також зазначив, що на представленому відеозаписі не вказано дату та час, а сам відеозапис здійснений на невідомий пристрій. Просив також врахувати дані обставини при ухвалені судового рішення.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд прийходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, передбачено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення працівником поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 118186, роздруківку з спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest 6810», згідно якої результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння показав 2,13 ‰, що підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора «Alcotest 6810», чинного до 27.06.2023р., акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та відображено результат проходження огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу до Коломийської ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапорти працівників поліції та відеозапис на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, погодження з результатом проходження та відмову від повторного проходження огляду в медичному закладі.

Згідно ст.. 252 КУпАП, рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази, суд прийшов до висновку про підтвердження ними факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто виконання ним функцій водія в стані алкогольного сп`яніння, що являє собою порушення п.2.9 «а» ПДР України.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Заперечення захисника судом до уваги не приймаються виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За запитом суду Коломийським РВП було повторно надано лазерний диск на якому наявні матеріали відеозапису з фіксацією обставин зупинки транспортного засобу та проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. Відтак твердження захисника щодо неналежного фіксування події правопорушення повністю спростовуються матеріалами справи.

З приводу відсутності підстав для проведення огляду, суд зазначає, що п. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаний пункт ПДР кореспондується з положеннями ч.1 ст. 266 КУпАП, якою визначено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вищезазначене жодним чином не зазначає обов`язок працівників поліції фіксувати ознаки сп`яніння на відеозапис, а лише свідчить про те, що підставою для проведення огляду є підозра, тобто суб`єктивне вбачання наявності перелічених в п.3 Інструкції ознак, які вказують на можливість перебування водія в стані сп`яніння.

Крім цього, перегляд відеозапису підтверджує наявність у поліцейських всіх підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки в останнього вбачаються відповідні ознаки сп`яніння.

Що стосується не зазначення в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів дати та часу, а також, що він відноситься до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 201584 від 15.05.2022р., слід вказати, що даний акт є типовою формою документа, затвердженою Інструкцією (додаток 2), яка не містить відповідних граф для зазначення в них відомостей про які зазначає захисник, а тому їхня відсутність є цілком виправданою.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року N 580-VIII (далі - Закон N 580-VIII), поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС №1026 від 18.12.2018р. (далі Інструкція).

Відповідно до пп.1 п. 2 Інструкції, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно визначень термінів, зазначених в п. 3 Інструкції, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Пунктом 4 Інструкції передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Згідно п. 5 Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Посилання захисника Атаманюка В.М. в судовому засіданні на відсутність на відеозаписах дати та часу, суд вважає не суттєвим, оскільки ОСОБА_1 та його захисником не заперечується, що вказані відеозаписи були здійснені саме 21.07.2022р., а не в іншу дату. Крім цього, підстав вважати, що відеозаписи було зроблено не на портативний відео реєстратор працівника поліції не вбачається і на такі обставини захисник не посилався.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)»

Також в своєму рішенні від 10.02.2010р. по справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності не притягувався, не працює.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Третьякова І. В.