Справа № 450/1263/22 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/1027/22 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Чубика Б. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.07.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 27 квітня 2022 року о 20 год. 30 хв. на перехресті вулиць Львівської та Кн. Романа в с. Пасіки-Зубрицькі Львівського району Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що він не керував транспортним засобом, працівники поліції не зупиняли його, а підійшли до нього, коли останній знаходився неподалік автомобіля. Зазначає, що за кермом був його онук ОСОБА_2 , який не впорався з керуванням та злетів у кювет. Вказує, що повідомив працівникам поліції про те, що він був за кермом, оскільки його онук керував автомобілем без посвідчення водія. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується жодними доказами, зокрема, у протоколі не зазначені свідки керування ним згаданим автомобілем. Звертає увагу, що працівники поліції не опитали особу, яка повідомила про адміністративне правопорушення, не взяли у неї відповідні пояснення, а свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджують лише факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, але не підтверджують факт керування транспортним засобом. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Чубика Б. Г., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке, зокрема, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 053927 від 27 квітня 2022 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку; рапортом працівника поліції від 27 квітня 2022 року, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі, та відповідає матеріалам справи.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитися від проходження такого.

В подальшому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в передбаченому законом порядку. При цьому, останній неодноразово підтверджував, що керував транспортним засобом, а також не заперечував, що вживав алкогольні напої. Крім того, ОСОБА_1 впродовж всього спілкування з працівниками поліції на місці події жодного разу не повідомляв їм про те, що він не керував транспортним засобом.

Твердження про те, що на місці події ОСОБА_1 повідомив поліцейських про те, що керував автомобілем з метою ввести їх в оману, щоб його онук ОСОБА_2 уникнув адміністративної відповідальності, не заслуговує на увагу, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що згадана особа керувала автомобілем марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 , суду не надано. При цьому, ОСОБА_2 на місце події не повернувся, не повідомляв працівникам поліції обставин, на які покликається ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 053927 від 27 квітня 2022 року, чим засвідчив свою згоду із внесеними до нього даними.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про те, що працівники поліції не опитували особу, яка повідомила про адміністративне правопорушення, оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язку працівника поліції, який отримав усне повідомлення про адміністративне правопорушення, здійснювати опитування особи, яка таке повідомлення вчинила, відбирати у неї письмові пояснення тощо.

Покликання про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджують лише факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, але не підтверджують факт керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки вказані особи залучалися працівником поліції саме для засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що клопотання про допит свідка ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що він був на місці події суду не надано, в протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не вносився як свідок, а доводи сторони захисту з цього приводу є необґрунтованими.

Крім того, відсутня необхідність у допиті ОСОБА_2 , оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, які є взаємодоповнюючими та не суперечать один одному.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.