ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., секретар Котова Н.С., за участю особи відносно якої складено адміністративний матеріал ОСОБА_1 , захисника адвоката Сідельникової О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали адміністративної справи, що надійшла від відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

24.07.2022 року о 20.20 год. в м. Марганці по вул. Фестивальній, водій ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI SANTAFE д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків та на відеозапис, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що він керував даним транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції. Причина зупинки - номерний знак був в декоративній решітці. Йому було запропоновано пройти тест на Драгер, оскільки у нього були червоні очі. Він повідомив, що вживав безалкогольне пиво. Спочатку він погодився на проходження тесту на Драгері, а потім відмовився, у медичному закладі пройти огляд також спочатку відмовився, через деякий час сам просив працівників поліції проїхати з ним до лікарні для проходження огляду, однак йому було відмовлено, оскільки поліцейським було достатньо зібраних доказів для складання протоколу. Після складання протоколу, його автомобіль був посталений на штрафмайданчик. В супроводі поліцейських він проїхав до лікарні для проходження медичного огляду. Коли приїхали до лікарні, то лікар був на операції, чекали його 2 години. Потім їм було відмовлено в проходження медогляду та повідомлено про те, щоб для проходження огляду на стан сп`яніння приїздили вранці. Наступного ранку він приїхав до лікарні та пройшов огляд. Згідно якого, він не перебуває в стані сп`яніння. Просить суд адміністративний матеріал відносно нього закрити.

Також ОСОБА_1 подано клопотання про повернення адміністративного матеріалу поліції у зв`язку з порушенням вимог щодо оформлення, а саме:

-не вказано за якою саме частиною ст. 130 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності,

-в протоколі не зазначено ким і коли видано документ на підставі якого встановлено особу ОСОБА_1 ,

-в матеріалах справи відсутня, належним чином оформлена інформація про відсутність або наявність у ОСОБА_1 посвідчення на керування транспортними засобами, що позбавляє суд можливості прийняти об`єктивне рішення по справі.

-Дата час і місце вчинення правопорушення суперечить часу складення адміністративного протоколу. В протоколі зазначено що він складений о 20 год 40 хв. (хоча це суперечить і відеозапису) в той час як час вчинення правопорушення зазначено 20 год. 50 хв., хоча в цей час ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, що підтверджується відеозаписом,

-в протоколі не визначено в чому саме полягає порушення в тому що особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чи в тому що відмовився від проходження медичного огляду.

Крім того, ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження у справі, в якому посилається на те, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП він не визнає, оскільки на час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Більш того, з матеріалів відеофіксації вбачається що він не перебував за кермом транспортного засобу, а знаходився на вулиці біля машини що виключає його обов`язок проходження медичного огляду на вимогу поліцейського, оскільки в цей час він не керував транспортним засобом, а отже не є водієм та особою на яку розповсюджуються вимоги п. 2.5 ПДД та статті 130 КУпАП.

Щодо його висловів про те, що він вживав алкоголь, в подальшому він роз`яснив що вживав безалкогольне пиво, у зв`язку із чим на момент зупинки транспортного засобу, не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Більш того, причиною зупинки була наявність на номерних знаках захисної решітки, що унеможливлювала огляд номерів з 20 метрів про що було складено відповідні адміністративні матеріали.

При цьому він неодноразово повідомляв співробітників поліції, про готовність пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на його думку вони просто знову пропонували йому пройти огляд, а коли він виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, інспектор поліції повідомив йому, що вже пізно.

Крім того, сам протокол має велику кількість дефектів:

-не містить підпису свідків;

-не мітить відомостей про відмову ОСОБА_1 від підписання;

-не містить відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків;

-складений нерозбірливим почерком та інші, які містяться у вказаній заяві про повернення протоколу.

Більш того, на наступний день він самостійно звернувся до КП «МЦМЛ» ММР і отримав висновок про відсутність алкоголю в крові.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що він являється працівником поліції, їм надійшла інформація, що водій автомобіля HYUNDAI SANTAFE д.н.з. НОМЕР_1 керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Нарядом був зупинений автомобіль, він помітив у водія почервоніння очей. Запропонував йому пройти тест на місці зупинки або у лікарні, на що водій відмовився та сам повідомив, що вживав пиво, вказані обставини зафіксовані на відеофіксацію. Ним було складено протокол. Час вчинення правопорушення у протоколі зазначено ним помилково. Дійсний час правопорушення відповідає відеозапису.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що він являється працівником поліції, їм надійшла інформація, що водій автомобіля HYUNDAI SANTAFE д.н.з. НОМЕР_1 керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Автомобіль було зупинено та винесено постанову за встановлення решітки на номерний знак, в ході спілкування було встановлено, що водій перебуває в стані сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки та у медичному закладі, на що водій відмовився, пояснив що вживав пиво. Коли адміністративний матеріал було складено та водія відсторонено від керування транспортним засобом, він погодився пройти огляд у медичному закладі, однак з моменту зупинки пройшло багато часу та його відмову зафіксовано у передбачений законом спосіб і складено адміністративний матеріал. Оскільки автомобіль було поміщено на штрафмайданчик, то на вимогу водія вони підвезли його до медичного закладу.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що він разом з матір`ю прогулювалися по вулиці та їм працівниками поліції було запропоновано бути свідками того, що водій автомобіля HYUNDAI SANTAFE відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Від них було відібрано письмові пояснення, які ними підписані, після чого вони залишили місце події.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП так, як вина його підтверджується дослідженими доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Положеннями п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

В матеріалах справи наявна довідка, надана інспектором САП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції В.Тютюником відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .

Відповідно до правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення мав посвідчення водія та набув спеціального права на керування транспортними засобами, а тому відносно нього застосовується адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1ст.130 КУпАП, що стосується водіїв.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ААД №315123 від 24.07.2022 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , відповідно до яких вони зазначили, що у їхній присутності та під відеофіксацію водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, долученими до матеріалів справи, показаннями свідків даними у судовому засіданні, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції ЦМЛ від 24.07.2022 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в яких зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, а також відеоматеріалом, оглянутим у судовому засіданні, згідно якого правопорушник сам повідомив про вживання ним алкогольних напоїв.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Клопотання про повернення адміністративного матеріалу задоволенню не підлягає, оскільки: посилання на те, що у протоколі не вказано за якою саме частиною ст. 130 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності та в матеріалах справи відсутня, належним чином оформлена інформація про відсутність або наявність у ОСОБА_1 посвідчення на керування транспортними засобами, що позбавляє суд можливості прийняти об`єктивне рішення по справі не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, так у графі - за що передбачена відповідальність, вказано - ч.1 ст.130 КУпАП.

На аркуші справи №8 наявна довідка про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія, також вказана довідка зазначена і у супровідному листі в додатках.

Посилання на те, що в протоколі не зазначено ким і коли видано документ на підставі якого встановлено особу ОСОБА_1 , не є підставою для задоволення клопотання, оскільки в протоколі зазначено Серію та номер посвідчення водія НОМЕР_2 , з відеофіксації вбачається, що посвідчення водія було надано для огляду у додатку «ДІЯ».

Посилання на те, що дата час і місце вчинення правопорушення суперечить часу складення адміністративного протоколу. В протоколі зазначено що він складений о 20 год 40 хв. (хоча це суперечить і відеозапису) в той час як час вчинення правопорушення зазначено 20 год. 50 хв., хоча в цей час ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, що підтверджується відеозаписом, також не є підставою для повернення матеріалу, оскільки у судовому засіданні, під час розгляду справи, суд встановив дійсний час вчинення правопорушення та поліцейським під час допиту у судовому засіданні підтверджено, що час ним у протоколі вказано помилково, дійсний час правопорушення зафіксований на відеофіксації.

Посилання на те, що матеріал підлягає поверненню, оскільки в протоколі не визначено в чому саме полягає порушення -- в тому що особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чи в тому що відмовився від проходження медичного огляду, не є підставою для повернення, оскільки зазначене тлумачення є особистою думкою правопорушника.

Подане ОСОБА_1 клопотання про закриття провадження у справі також не підлягає задоволенню оскільки:

Посилання на те, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП він не визнає, оскільки на час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Більш того, він не перебував за кермом транспортного засобу, а знаходився на вулиці біля машини що виключає його обов`язок проходження медичного огляду на вимогу поліцейського, оскільки в цей час він не керував транспортним засобом, не є підставою для закриття провадження по справі, оскільки вказані обставини повністю спростовуються відеоматеріалом, оглянутим у судовому засіданні, згідно якого, ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу перебував за кермом автомобіля HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_1 .

Щодо його висловів про те, що причиною зупинки була наявність на номерних знаках захисної решітки, що унеможливлювала огляд номерів з 20 метрів про що було складено відповідні адміністративні матеріали, виходячи з їх змісту, суд не вважає, що дії працівників поліції були незаконні, а провадження підлягає закриттю.

Щодо посилань на те, що він виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, інспектор поліції повідомив йому, що вже пізно. Суд дослідивши відеозапис, допитавши свідків встановив, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на виявлення стану сп`яніння як на місці зупинки, за допомогою газоаналізатору так і в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на відео та підтверджено свідками. Погодження ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі після складення адміністративного матеріалу, після появи на місці зупинки невстановленої особи, яка назвалася адвокатом, не надавши працівникам поліції документ, який уповноважує його на здійснення захисту ОСОБА_1 , також не є підставою для закриття провадження у справі.

Посилання на те, що протокол має велику кількість дефектів, суд розцінює як суб`єктивну думку правопорушника.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №36 від 25.07.2022 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 не перебуває в стані сп`яніння, наданий ОСОБА_1 , суд вважає недійсними, оскільки:

Згідно ч.4 ст. 266 КУпАП - огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

П.17. розділу ІІІ Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачає, що Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

П.20. розділу ІІІ вказаної Інструкції, передбачає, що Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 22 розділу ІІІ вказаної Інструкції передбачено, що Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Оскільки огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, огляд особи на стан сп`яніння проводиться в присутність поліцейського, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, перший примірник Висновку видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, а огляд ОСОБА_1 проводився наступного дня, тобто після спливу двох годин з моменту зупинки, за відсутності поліцейського, що є порушенням ч.4 ст. 266 КУпАП та п.п.17,20 Інструкції, тобто на підставі п.22 вказаної Інструкції вважаються не дійсним. Посилання ОСОБА_1 на те, що йому з працівниками поліції відмовили у медичному закладі у проведенні огляду через зайнятість лікаря нічим не підтверджуються.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 - є вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особливу суспільну небезпеку, яку становлять водії, що керують транспортними засобами у стані сп`яніння, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворішого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по адміністративному стягненню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.24, ст.40-1 , ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В задоволенні клопотань про повернення адміністративного матеріалу та про закриття провадження у справі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП, витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула