Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1987/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 07.06.1997 року, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 377270 від 06.11.2021 року вбачається, що 06.11.2021 року, о 14 год. 41 хв., на автодорозі сполученням с. Зубковичі с. Рудня Іванівська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21124, державний номерний знак НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, безпечної швидкості руху та з`їхав у кювет. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 КУпАП, в якому має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Згідно рішення Конституційного Суду України №5-рп/205 від 26.05.2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 , вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є автодорога сполученням с. Зубковичі с. Рудня Іванівська. Проте, у поданому протоколі не конкретизовано, на якому кілометрі вказаної автодороги було виявлено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а також відсутні відомості про те, у адміністративних межах якого саме району знаходиться дана ділянка дороги та до юрисдикції якого суду вона відноситься, оскільки територіально с. Рудня Іванівська належить до територіальної юрисдикції Ємільчинського районного суду Житомирської області.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити чи підсудна вказана справа за місцем вчинення адміністративного правопорушення Олевському районному суду Житомирської області, оскільки його юрисдикція не поширюється на територію населеного пункту с. Рудня - Іванівська.

Також, згідно з ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1, 129, статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено АДРЕСА_1 , що також не відноситься до територіальної юрисдикції Олевського районного суду Житомирської області.

Відомостей про місце обліку транспортного засобу матеріали справи не містять.

Згідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року № 11, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Вищевказані недоліки може виправити тільки посадова особа, що склала та підписала протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, зважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення, а також, що місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є м. Малин, що не відноситься до територіальної юрисдикції Олевського районного суду Житомирської області, суд вважає необхідним матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП повернути до відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області на доопрацювання, для їх належного оформлення, оскільки наявність зазначених вище недоліків суперечить вимогам ст.256 КУпАП та перешкоджає суду відповідно до ст.276 КУпАП визначити підсудність даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 7, 124, 276, 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області для дооформлення та належного спрямування справи за підсудністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Винар