ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

05.09.2022 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 у м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69/8а, керуючи автомобілем «Haval», державні номерні знаки НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «КАМАЗ», державні номерні знаки НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у вказані в протоколі дату та час він керував автомобілем «Haval», в м.Одеса, вул. Фонтанська дорога від провулку Леваневського, в сторону провулка Каманіна. Рухався в крайній лівій смузі зі швидкістю 48 км/год. Впевнившись, що у правій смузі перепон не має, а транспорт, який по ній рухався знаходився на безпечній відстані, він за 10-15 метрів до перехрестя почав перестроюватись та показав сигнал повороту. В цей час, автомобіль, який рухався попереду нього, також почав перестроювання і він пропустив його та почав завершувати маневр, але через декілька секунд сталось зіткнення з автомобілем «КАМАЗ», який рухався у правій смузі, в яку він перестроювався.

Адвокат Іскренко О.С. зазначив, що у ДТП водій транспортного засобу «КАМАЗ», який на його переконання, не зменшив швидкість і не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_2 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що їй, крім тих пояснень, які вона надала під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, і які вона підтверджує повністю, додати нічого.

Заслухавши притягуваного, його захисника, свідка, дослідив матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується самим протоколом серії ААБ № 016003 від 05.09.2022 р., схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, а також письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_4 , з яких вбачається, що він 05.09.2022 року приблизно о 21 год. 00 хв. керував транспортним засобом «КАМАЗ», державні номерні знаки НОМЕР_2 по вул. Фонтанська дорога, зі сторони провулка Леваневського в напрямку вул. Каманіна зі швидкістю приблизно 20-25 км/год., у крайній правій смузі, при цьому у лівій від смузі від нього рухався автомобіль «Havali» білого кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 , водій якого мав намір перестроїтись в праву смугу, по якій рухався ОСОБА_4 . В момент зміни напрямку руху водій Havali», не впевнився в безпечності свого маневру, виїхав в праву смугу руху, а він в свою чергу прийнявши міри для зупинення свого автомобіля за для уникнення зіткнення гальмувати, не зміг уникнути такого зіткнення через велику вагу транспортного засобу, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Вина притягуваного також підтверджується поясненнями свідка ДТП ОСОБА_5 , який був пасажиром автомобіля «КАМАЗ», пояснення якого є аналогічними поясненням іншого учасника ДТП ОСОБА_4 і, показання як ОСОБА_4 так і свідка ОСОБА_5 повністю узгоджуються з матеріалами справи та доказами, що досліджені судом.

При цьому, у суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення свідка ОСОБА_5 , оскільки під час судового розгляду справи у суді не було встановлено підстав у заінтересованості вказаної особи у розгляді справи, а його пояснення узгоджуються з обставинами та доказами, встановленими судом.

Разом із тим, суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_3 , оскільки остання є дружиною ОСОБА_1 , що свідчить про її певну заінтересованість у розгляді справи.

Отже судом надається перевага показанням саме свідка ОСОБА_5 , оскільки він за переконанням суду будучи пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_4 є взагалі незаінтересованим та неупередженим, а показання свідка ОСОБА_3 з урахуванням досліджених судом доказів, показань ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 , а також родинних стосунків з ОСОБА_1 , виглядають для суду менш правдивими та переконливими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, пояснень учасників цієї дорожньо-транспортної пригоди, свідків, ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пункт 10.1. Правил дорожнього руху України зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, суд зазначає, що в розумінні Правил дорожнього руху України перестроювання це маневр, пов`язаний зі зміною траєкторії руху транспортного засобу в межах проїзної частини для руху в одному напрямку. Під час перестроювання водій зобов`язаний переконатися, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод у русі іншим учасникам дорожнього руху.

Суд звертає увагу, що небезпека для руху може бути створена як правомірними, так і неправомірними діями інших водіїв, але за переконанням суду в розумінні ПДР, якщо один учасник дорожнього руху порушує правила, інший учасник зобов`язаний виконати вимоги ПДР України, зокрема, в даному конкретному випадку ОСОБА_1 мав виконати вимоги п. 10.1 ПДР, зокрема маючи намір перестроїтись в іншу смугу руху, по якій рухався ОСОБА_4 , виявивши, що автомобіль, який рухався попереду автомобіля ОСОБА_1 , не очікувано для останнього, також став виконувати аналогічний маневр, ОСОБА_1 , пропустивши цей автомобіль та продовживши запланований маневр, мав обов`язково переконатись у його безпечності для інших учасників до його завершення, дотримуючись при цьому вимог п.10.3 ПДР, відповідно до якого водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Більш того, слід наголосити, що запланувавши маневр з перестроювання ОСОБА_1 дотримуючись ПДР безумовно мав врахувати дорожню обстановку і, з метою не створювання перешкод для руху іншим учасникам мав почати виконувати такий маневр завчасно, а не за 10-15 метрів, як пояснив сам притягуваний, до перехрестя.

З викладеного слідує, що ОСОБА_2 , порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, керуючи автомобілем «Haval», при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «КАМАЗ», який рухався в попутному напрямку, в результаті чого сталась ДТП, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відтак, суд приходить до висновку, що в даному випадку в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, що спростовує доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_4 мав надати перевагу у русі ОСОБА_2 .

Крім того, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_4 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мав право розраховувати на те, що інші учасники, виконують ці Правила, у тому числі й другий учасник ДТП ОСОБА_1 , який в свою чергу, як було встановлено судом, здійснюючи траєкторію руху (перестроювання), не переконався в безпечності свого маневру, не врахував дорожньої обстановки щоб не створювати небезпеки для інших учасників дорожнього руху, яким став транспортний засіб під керуванням ОСОБА_4 , який би з урахуванням габаритів та ваги транспортного засобу яким керував, за обставин ДПТ як розглядається не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб за для уникнення ДТП.

З огляду на встановлені обставини даної справи, судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_1 про відсутність його вини у ДТП, оскільки такі його твердження повністю спростовані дослідженими судом доказами. При цьому суд наголошує, що ОСОБА_1 , маючи намір перестроїтись у ту смугу руху, по якій рухався транспортний засіб «КАМАЗ», мав у будь-якому разі дотримуватись п.10.1 ПДР України та дати дорогу всім транспортним засобам, у тому числі і «КАМАЗ», що рухались в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Таким чином встановлені судом обставини та досліджені докази, їх належна оцінка в сукупності, дають можливість прийти однозначного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена зібраними у справі про адміністративне правопорушення доказами.

З огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає необґрунтованою позицію сторони захисту про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та вину у ДТП ОСОБА_4 , оскільки така позиція була спростована дослідженими судом доказами. Таку позицію ОСОБА_1 суд розцінює як його намір уникнути відповідальності за вчинене.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_1 згідно матеріалів провадження до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_2 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу та не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_2 більш суворого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 496 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/12708/22

Номер провадження №3/522/10616/22

Головуючий суддя Русєва А.С.