Справа № 307/1231/22
Провадження № 3/307/595/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10.04.2022 року о 18.38 год., ОСОБА_1 , в м.Тячів, по вул. Незалежності, керував транспортним засобом марки AUDI Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомого алкотестера та проведення такого огляду в медичному закладі, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що того критичного дня, він відпочивав у свого знайомого ОСОБА_2 , який попросив відвезди його до лікарні.

На території Тячівської лікарні його знайомий конфліктував з охоронцями, в зв`язку з цим на місце приїхали працівники поліції. Між тим як він приїхав до лікарні та коли приїхали працівники поліції минуло близько двадцяти хвилин. На протязі цих двадцяти хвилин, він знайшов знайомого з яким за територією лікарні в кафе , що у підвалі випив одне алкогольне пиво.

Враховуючи, що алкоголю перед керуванням автомобілем він не вживав, вважає, що протокол складений безпідставно.

Захисник Кустрьо М.М. під час розгляду справи пояснив, що вини ОСОБА_1 не доведено, а відтак справу слід закрити за відстуністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 є знайомим її сина та 14.04.2022 відпочивав у них вдома. ЇЇ сину потрапила голка до ноги, в зв`язку з цим вона попросила ОСОБА_1 , який алкоголю не вживав, відвезти його до лікарні. Автомобіль вона забрала самостійно з арешт майданчика.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 10.04.2022 знайомий ОСОБА_1 відвіз його до лікарні де він мав конфлікт з охоронцями та в подальшому був затриманий працівниками поліції. Ствердив, що ОСОБА_1 алкоголю того дня у них вдома не вживав.

Поліцейський СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Стан В.Ф., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи пояснив, що 10.04.2022 поступив виклик до чергової частини поліції про те, що на території лікарні є конфлікт. Приблизно через десять хвилин він у складі наряду був на місці де ОСОБА_1 , в якого були ознаки алкогольного спяніння, в тому числі і різкий запах алкоголю з порожнини рота, спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння, а потім відмовився. Саме в зв`язку з цим фіксація, порушення на відеокамеру відбулася в два етапи. В зв`язку з відмовою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачне ч.1 ст. 130 КУпАП

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, а також працівника полції яким складено протокол ОСОБА_4 та показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є:, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пункт 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №239428 від 10.04.2022 року, складений саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння не заперечуючи факт керування ним транспортним засобом після вживання алкоголю, а потім через певний проміжок часу, відмовився пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ18 №239428 від 10.04.2022 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівника поліції було необ`єктивне ставлення.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Обираючи адміністративне стягнення для ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М. Бряник