КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/902/2022 Постанова винесена суддею Трубніковим А.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Нетребенка О.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Нетребенка О.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кокчетав (Казахстан), громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні доньку, 2004 р.н., працюючого водієм таксі «Уклон», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 28 вересня 2021 року о 14 год. 25 хв. по бул. Тараса Шевченка, 69 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «NISSAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою спеціального приладу Драгер ALKOTEST - 7510, тест № 0292, результат - 0,52 %, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Нетребенко О.С., вважаючи постанову суду незаконною внаслідок допущених суддею під час розгляду справи і прийнятті рішення вимог законодавства, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, відповідно до постанови, яку виніс працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу Нісан, НОМЕР_1 , о 14:21 год. 28.09.2021 р., зазначено адресу - площа Тараса Шевченка, 69, що відноситься до Подільського району м. Києва, а у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано адреси вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, але вказано адресу складання протоколу про адміністративне правопорушення бульвар Тараса Шевченка, 69.

В той же час, за змістом оскаржуваної постанови суду, скаржник керував транспортним засобом по бульвару Тараса Шевченка, 69 у м. Києві, хоча з наданої захисником до суду відповіді на адвокатський запит, вбачається, що адреса - бульвар Тараса Шевченка, 69відсутня у Шевченківському районні міста Києва.

Тому є суперечливим, що особа о 14:21 год. 28.09.2021 р. керувала автомобілем на площі Тараса Шевченка, 69 у Подільському районі міста Києва, а через 4 хвилини, тобто о 14:25 год. вже керує транспортним засобом по бульвару Тараса Шевченка, 69 в м. Києві у невідомомурайоні міста Києва, оскільки відповідно до карти міста Києва бульвар Тараса Шевченка має останній будинок з номером 37.

Отже, суд не мав права відшукувати докази у справі, а саме місце скоєння правопорушення та місце складання правопорушення, що вказує на порушення принципу рівності сторін процесу, а мав би дослідити дану обставину та повернути матеріали посадовій особі, що направила такий адміністративний матеріал до суду.

Проте суд не дотримався вимог ст. 278 КУпАП та розглянув справу у Шевченківському районному суді м. Києва, порушуючи вимоги КУпАП та право особи на справедливий суд.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення по суті поліцейський не зазначив дані про водія, що керував транспортним засобом та показник ALCOTEST 7510 (ARLM 0292), який виявив після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що передбачає адміністративну відповідальність за керування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, відповідно до роздруківки з Drager, тест 171, яка не містить інформації про стать, вік та ID оглянутої особи, виявлено показник 0,52% у ОСОБА_2 , а не у ОСОБА_1 , тому такий доказ не може бути належним.

Проте суд послався на роздруківку з Drager, тест 7510, яка у справі взагалі відсутня.

Між тим, складання матеріалів здійснювалось одним інспектором поліції Петрик Д.А., тобто він знав як пишеться прізвище особи, відносно якої складено протокол, постанову про адміністративне правопорушення і Drager, тест 171, та інші матеріали.

Окрім цього, в оскарженій постанові суду міститься посилання на дослідження судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських, як належний та допустимий доказ, проте вказаний відеозапис під час розгляду справи не досліджувався, що зафіксовано стороною захисту на диктофон під час аудіофіксації судового засідання, та не надавався стороні захисту та ОСОБА_1 на неодноразові звернення із запитом як до суду, так і до працівників поліції, копію якого було надано захиснику лише 19.01.2022 р. під розписку після винесення та вручення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому даний відеозапис не може визнаватись допустимим доказом, оскільки істотно порушує право людини на захист.

До того ж у наданому на ознайомлення відеозаписі відсутній час, у який зафіксовано рух транспортного засобу та той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, адже зупинка не зафіксована, при цьому, перше включення відеозапису відбулося о 14 год. 30 хв., а потім тричі припинялось, працівник поліції затуляв відеокамеру на одязі, що вказує на порушення норми наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, якою затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, та свідчить про недопустимість вказаного доказу.

Крім того, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, його проведення відбувалося у відсутність двох свідків, що порушує вимоги п. 6 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.

Також зазначає, що відповідно до Drager 7510, тест 171, дослідження проводились у ОСОБА_3 , адреса невідома, о 14:42 год., а не ОСОБА_1 , а складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відбулося о 14:55 год., тобто після складання протоколу, який складений був о 14:45 год., що підтверджує той факт, що протокол складений до огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, інспектор поліції Петрик Д.А. є працівником поліції, але матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_4 є лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством та має відповідні навики використання спеціального технічного засобу ALKOTEST 7510, тому огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено особою, яка не пройшла відповідної підготовки та не має на то повноважень.

Щодо самого технічного засобу, то матеріали справи не містять докази його повірки і знаходження у робочому стані, а тому його результат не може вважатись правдивим.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 у протоколі зазначив, що з результатами огляду (тесту) не згоден, проте працівник поліції не склав направлення та не доставив його для огляду на стан алкогольного сп`яніння у термін дві години до найближчого закладу охорони здоров`я, чим порушив вимоги Наказу № 1452/735 та п. 3 ст. 266 КУпАП, а тому результат огляду є недійсним.

Таким чином, вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки кваліфікуюча ознака, як стан сп`яніння, не підтверджена належними та допустимими доказами, а висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та захисника Нетребенка О.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Петрика Д.А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, який у поясненнях лише вказав, що «з показниками Драгера не згоден, вчора - 27.09.2021 випив пляшку пива»; роздруківці тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу «Drager», яка підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, з показником вмісту алкоголю 0,52 ‰, та містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами тестування; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено 0,52 ‰ алкоголю, та який містить підпис ОСОБА_1 , котрим він засвідчив, що з результатами згоден, та відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Що стосується доводів захисника про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, у зв`язку з чим показники приладу Drager 7510, не можна приймати як доказ у справі, а саме через те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав і з результатами тесту не погодився, про що і зазначив у своїх поясненнях у протоколі, проте працівники поліції не склали направлення та не доставили його для огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я, то вони не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який був переглянутий в суді апеляційної інстанції за участі ОСОБА_1 , а також поясненнями допитаного під час апеляційного розгляду інспектора патрульної поліції Петрика Д.А., з яких слідує те, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння добровільно, при цьому у присутності ОСОБА_5 працівником поліції було розпечатано мундштукта зроблено контрольний забір повітря, за яким показник дорівнював нулю, а в подальшому був проведений огляд ОСОБА_5 на приладі «Драгер» та, оскільки він не здійснював видихання повітря у прилад, відповідно до наданих працівниками поліції роз`яснень правил проходження огляду, то таке здійснювалось у декілька спроб, при яких прилад взагалі не спрацьовував та не фіксував ніяких показників, і лише після здійснення ОСОБА_5 видихання відповідно до наданих йому роз`яснень, показники тесту мали результат 0,52 ‰. При цьому ОСОБА_1 будь-якої незгоди з виявленими результатами не висловлював, як і намір пройти такий огляд в медичному закладі, а тільки вказав на вживання ним напередодні ввечері лише пляшки пива та просив його відпустити і не забирати автомобіль, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому зазначення ОСОБА_1 вже безпосередньо у складеному щодо нього протоколі про його незгоду із показниками приладу «Драгер» не вказує на недотримання працівниками поліції процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеної у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, за якими - особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, адже такі обставини повинні мати місце до складання відповідного протоколу.

А відтак, протилежні доводи, викладені в апеляційній скарзі,про проведення такого огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з порушенням вимог Закону, не заслуговують на увагу та розцінюються судом як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на вживання ним лікарських засобів на спиртовій основі, а саме спрею для горла, внаслідок чого під час проведення тесту на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,52 ‰, не заслуговує на увагу, оскільки не вказує на правомірність таких його дій, адже не спростовує факту його перебування в стані алкогольного сп`яніння, а керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водієві забороняється.

Крім того, об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного сп`яніння, ні захисником, ні ОСОБА_1 суду також надано не було, відсутні такі дані і в матеріалах справи, а тому доводи захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Доводи захисника про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення по суті поліцейський не зазначив у ньому дані про водія, що керував транспортним та показник ALCOTEST 7510 (ARLM 0292), який виявив після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що передбачає адміністративну відповідальність за керування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, відповідно до роздруківки з Drager, тест 171, яка не містить інформації про стать, вік та ID оглянутої особи, виявлено показник 0,52% у ОСОБА_2 , а не у ОСОБА_1 , тому такий доказ не може бути належним, не заслуговують на увагу, оскільки протокол серії ААБ № 337965 від 28 вересня 2021 року складений та підписаний уповноваженою на те особою та й самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, містить його пояснення про те, що «з показниками Драгера не згоден, вчора - 27.09.2021 випив пляшку пива», а також містить необхідну інформацію про особу правопорушника, місце його проживання. Крім того, в протоколі повно та правильно викладено суть правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, вказано про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу Драгер ALKOTEST - 7510, а також про долучення до протоколу акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тесту № 171, результат якого позитивний - 0,52 ‰, та є вказівка на порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (а) ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому невнесення працівником поліції відомостей щодо показника ALCOTEST 7510, який було виявлено у ОСОБА_1 після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що передбачає адміністративну відповідальність за керування у стані алкогольного сп`яніння, ніяким чином не впливає на зміст протоколу в цілому та не може свідчити про його невідповідність вимогам закону, з огляду на наявність долучених до протоколу роздруківки тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу «Drager», яка підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, з показником вмісту алкоголю 0,52 ‰, та містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами тестування, та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено 0,52 ‰ алкоголю, та який містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчив, що з результатами згоден.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Що стосується чеку з роздрукованими показниками приладу спеціального технічного засобу Drager, в якому зазначено прізвище обстежуваної особи ОСОБА_6 , замість ОСОБА_7 , а також посилання суду у постанові на роздруківку з Drager, тест 7510, замість Drager, тест 171, то це може бути зумовлено лише технічною опискою, що жодним чином не спростовує правильності висновків суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З приводу посилання апелянта на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено працівниками поліції за відсутності свідків, то вони є безпідставними, оскільки, відповідно вимог ст. 266 КУпАП (в редакції від 17 березня 2021 року), наявність свідків обов`язкова, якщо не велася відеофіксація подій. Оскільки в матеріалах справи наявний відеозапис, на якому зафіксовано всі події, що відбувались 28.09.2021 року за участю ОСОБА_1 , а саме проходження останнім огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager», тому залучення свідків не було обов`язковим.

Щодо тверджень захисника про те, що у постанові суду міститься посилання на дослідження судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських, але такий під час розгляду справи не досліджувався, що зафіксовано стороною захисту на диктофон під час аудіофіксації судового засідання, а тому даний відеозапис не може визнаватись допустимим доказом, оскільки істотно порушує право на захист, то вони не підтверджуються жодним доказом у справі, не було надано таких ні захисником, ні ОСОБА_1 і під час апеляційного розгляду.

Стосовно доводів захисника, що у відеозаписі відсутній час у який зафіксовано рух транспортного засобу та той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, адже зупинка не зафіксована, та недотримання працівниками поліції безперервності відеозапису усіх обставин даної події, то зазначений факт не спростовує обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки підтверджується вищенаведеними доказами.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, про те, що, перед складанням відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній керував автомобілем свідчать дані постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4832127 від 28.09.2021 року, за якою ОСОБА_1 28.09.2021 року о 14 год. 42 хв., керуючи транспортним засобом NISSAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 рух прямо та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 (г) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке він був підданий штрафу у розмірі 340 грн.

Посилання ж в апеляційній скарзі на недійсність результатів огляду на приладі «Драгер» через відсутність доказів його повірки і знаходження у робочому стані, є безпідставним, оскільки відсутній обов`язок приєднання до протоколу сертифікатів відповідності та свідоцтва про перевірку приладу, за допомогою якого проводився тест.

Твердження захисника про те, що складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відбулося о 14:55 год., тобто після складання протоколу, який складений був о 14:45 год., що є порушенням вимог КУпАП та Інструкції, є надуманими, оскільки як вбачається з наявного у матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено 0,52 ‰ алкоголю, та який містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчив, що з результатами згоден, не зазначено жодного часу проходження такого огляду.

Що стосується доводів захисника в апеляційній скарзі про те, що інспектор поліції Петрик Д.А. є працівником поліції, але матеріали справи не містять підтвердження, що він пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством та має відповідні навики використання спеціального технічного засобу ALKOTEST 7510, тому огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено особою, яка не пройшла відповідної підготовки та не має на то повноважень, то вони є власним тлумаченням норм закону захисником, оскільки таких положень чинний КУпАП та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, не містить.

Не приймає суд до уваги і доводи захисника про те, що дана справа не повинна була розглядатися у Шевченківському районному суді м. Києва з огляду на те, що, відповідно до постанови, яку виніс працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу Нісан, НОМЕР_1 , о 14:21 год. 28.09.2021 р., зазначено адресу - площа Тараса Шевченка, 69, що відноситься до Подільського району м. Києва, а у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано адреси вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, але вказано адресу складання протоколу про адміністративне правопорушення бульвар Тараса Шевченка, 69, хоча з відповіді на адвокатський запит, вбачається, що адреса - бульвар Тараса Шевченка, 69відсутня у Шевченківському районі міста Києва, оскільки з пояснень допитаного під час апеляційного розгляду інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_1 виїжджав від площі Перемоги на бульвар Шевченка і був зупинений на бульварі Шевченка в м. Києві за порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим на нього було складено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф, а в подальшому було проведено огляд на стан сп`яніння та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому, коли друкується постанова, система автоматично підтягує геолокацію місця скоєння правопорушення, і можливо відбувся якийсь збій у програмі і тому у постанові було зазначено місцем скоєння правопорушення - площа Шевченка, 69 замість бульвар Шевченка, а зі сплином часу він не пам`ятає, звідки ними було взято номер будинку 69 , чи був дійсно такий номер будинку, чи його було взято із постанови, а тому, на переконання суду, зазначений протокол, згідно вимог ст. 276 КУпАП, правомірно був розглянутий саме суддею Шевченківського районного суду м. Києва, адже правопорушення було вчинено на бул. Шевченка в м. Києві, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника Нетребенка О.С. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника Нетребенка О.С. залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.