ЄУН № 337/3139/22
Провадження № 3/337/1393/2022
П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.09.2022 м. Запоріжжя
Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Мальований В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ID-паспорт НОМЕР_1 виданий 01.11.2021 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно протоколу серії ВАВ № 394738 від 20.09.2022 , ОСОБА_1 18.09.2022 року приблизно о 22:40 годині знаходячись за місцем мешкання в АДРЕСА_1 під час сварки з співмешканкою ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою , висловлював погрози , штовхав, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.
Під час розгляду справи , ОСОБА_1 свою провину не визнав і пояснив , що 18.09.2022 року близько 22:00 години його співмешканка ОСОБА_2 перебувала вдома за адресою АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Він намагався переконати її лягти відпочивать, однак остання відмовлялася , внаслідок чого у них виник конфлікт. В ході конфлікту він штовхнув її до спальної кімнати при цьому брутальної лайки не застосовував , у відповідь ОСОБА_2 висловлювалася на його адресу брутальною лайкою і викликала працівників поліції.
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила , що 18.09.2022 року між нею та співмешканцем виник конфлікт, який мав мав лише емоційний характер. Будь-якої шкоди фізичного чи морального характеру їй не було завдано. На теперішній час, сімейний конфлікт та будь які небезпеки з боку правопорушника щодо неї відсутні, тому вона прохає закрити відносно нього справу , звільнивши від адміністративної відповідальності.
Суд, вислухав пояснення ОСОБА_1 , допитавши потерпілу ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.173-2 КУпАП, відповідальність за частиною 1 наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції склали 20 вересня 2022 року за вчинення 18 вересня 2022 року близько 22.40 год. сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої він висловлювався нецензурними словами, висловлював погрози, штовхнув потерпілу.
Як слідує з пояснень ОСОБА_1 в ході сварки, яка мала обопільний характер, він на адресу ОСОБА_2 погроз фізичною розправою не висловлював, нецензурною лайкою не ображав , визнав , що мав місце поштовх , однак при цьому будь якої шкоди чи загрози спричинити таку шкоду він не мав.
Ці обставини підтвердила в судовому засіданні і потерпіла ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.
Як зазначено у ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п.п.14,17 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру..
Об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб"єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Тобто умисел особи має бути направлений на вчинення насильства .
Таким чином підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
При цьому відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Лавенте проти Латвії" від 07.11.2002 неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву".
Відповідно, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а відтак усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, відповідно до вимог статті 251 КУпАП, про вчинення ОСОБА_1 умисних діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 .
Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
За таких обставин, за відсутністю інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, вважати дії останнього такими, що утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення, суд не може.
Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з огляду на те, що органами поліції не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля, вважаю, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.247 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.
Суддя В.О. Мальований