Номер провадження: 33/813/770/22
Номер справи місцевого суду: 947/7307/22
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Мілєвої М.С.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Золотарьової Інни Сергіївни на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КпАП України

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, на підставі якої піддано його штрафові в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (Сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (Чотириста дев`яноста шість) грн. 20 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, представник ОСОБА_1 - Золотарьова Інна Сергіївна подала апеляційну скаргу, у якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року, постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року в справі №947/7307/22 - скасувати та закрити провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 20.09.2022 року з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Золотарьова І.С., яка підтримала клопотання про поновлення строку та доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст.і 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції відносно ОСОБА_1 був здійснений за його відсутності, а даних про направлення судом копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 - матеріали справи не містять. Натомість як зазначає заявник, лише 08.06.2022 року з інформаційного центру судової влади, йому стало відомо, що 28.04.2022 року Київським районним судом м.Одеси було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та визнано його винним.

Крім того, з метою з`ясування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 , апеляційним судом 30.08.2022 року за клопотанням його представника адвоката Золотарьовою І.С. було оголошено по справі перерву для надання ОСОБА_1 та його представником додаткових пояснень та доказів щодо поважності причин пропуску строку ним на апеляційне оскарження постанови суду від 28.04.2022 року.

Так, 19.09.2022 року до канцелярії апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 Золотарьової І.С., у якій представник просила залучити до матеріалів справи у якості доказів поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду наступні документи:

-копію Свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 від 16.02.2018 року (повторне);

-копію Свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 від 02.03.2018 року (повторне);

-копію Свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_3 від 18.06.2008 року;

-копію довідки до акта огляду МСЕК, серія 12ААБ №033313 від 23.07.2018 року;

-копію паспорту ОСОБА_1 для виїзду за кордон;

-копію виписки з Єдиної інформаційної системи прикордонної поліції щодо перетину державного кордону через пункти пропуску, які контролюються офіційними органами Руспубліки Молдови ОСОБА_1 від 07.09.2022 року;

-копію перекладу виписки з Єдиної інформаційної системи прикордонної поліції щодо перетину державного кордону через пункти пропуску, які контролюються офіційними органами Руспубліки Молдови ОСОБА_1 від 07.09.2022 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Отже, зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Так, згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251,252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Вищевказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами .

Судовим розглядом справи встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченогоч.1 ст.44-3 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративного правопорушення серія ВАВ №304437 від 23.02.2022 р., відповідно до якого ОСОБА_1 23.02.2022, близько об 11.00 год., здійснював торгівлю товарами в міні-барі, який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Дача Ковалевського, буд.150, Меморіал 411 Батареї, без засобів індивідуального захисту, а саме маски, чим порушив вимоги правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 із змінами, Постанови КМУ від 22.07.2020 року №641, інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами (а.с.1);

- рапортом ДОП СДОП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітан поліції Юлії Андрієць (а.с. 3);

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , відповідно до яких останній пояснив, що знаходився за прилавком міні кафе 23 лютого 2022 року біля 11:00 годин за адресою: м.Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150, Меморіал 411 Батареї на своєму робочому місті та здійснив реалізацію продуктами без захисної маски на обличчі, чим порушив режим карантину (а.с. 4).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Київського районного суду м.Одеси від 28.04.2022 року та порушенні ним вимог постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 посилається на те, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою посилаючись на те, що 23.02.2022 року ОСОБА_1 дійсно знаходився за адресою: м.Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150, Меморіал 411 Батареї, однак ніяким чином не здійснював підприємницьку діяльність та/чи будь яке обслуговування відвідувачів. Зокрема представник апелянта зазначає, що в цей час до приміщення, де знаходився ОСОБА_1 зайшов працівник поліції та повідомив останнього, що зараз проводиться інформування осіб щодо карантинних норм. ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що наразі відвідувачів не приймає та господарську діяльність не здійснює, на що поліцейський пояснив ОСОБА_1 , що працівниками поліції проводяться профілактичні роботи та ОСОБА_1 має підписати «попередження» (що він проінформований щодо діючих карантинних норм), що він і зробив не ознайомившись із змістом. Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 сприймав поліцейського як гаранта прав і свобод людини та громадянина, прислухавшись до «порад» поліцейського, останнім було підписано надані працівником поліції документи без ознайомлення зі змістом. При цьому, як зазначає представник апелянта, працівником поліції не було повідомлено ОСОБА_1 , що стосовно останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та не ознайомлено зі змістом протоколу.

Однак вказані доводи представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, а саме як вбачається з протоколу про адміністративного правопорушення серія ВАВ №304437 від 23.02.2022 р., складеного відносно ОСОБА_1 , останній 23.02.2022, близько об 11.00 год., здійснив реалізацію товаром без захисної медичної маски на обличчі у міні кафе біля громадського міста Меморіала 411 Батареї(а.с.1).

Вищевказаний протокол підписаний ОСОБА_1 та у графі: «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив: «Прошу строго не наказывать».

При цьому будь-яких пояснень, зауважень або заперечень щодо дій працівника поліції, не роз`яснення йому прав чи порушення його права на захист, ОСОБА_1 у вказаному протоколі не зазначено. ОСОБА_1 власноручно поставив свій підпис у протоколі в графі щодо роз`яснення йому його прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено про розгляд справи в Київському районному суді м.Одеси.

Більш того вищевказані доводи представника апелянта спростовуються і письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 23.02.2022р., доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній сам зазначив, що 23.02.2022 року він знаходився за прилавком міні кафе за адресою: АДРЕСА_2 на своєму робочому місті та здійснив реалізацію продуктами без захисної маски на обличчі, чим порушив режим карантину (а.с. 4).

Слід зазначити, що жодних інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить, натомість значна її частина містить лише посилання на відповідні нормативно правові акти.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, під час слухання справи у суді апеляційної інстанції, 23.08.2022 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подала додаткові пояснення, які фактично протирічать змісту поданої неї апеляційної скарги.

Так, у вказаних додаткових поясненнях, представник апелянта вже зазначає, що ОСОБА_1 взагалі не було, коли прийшла поліцейська, а він з`явився лише через годину, коли йому подзвонили його підлеглі із проханням приїхати, тобто біля 12:00 год. 23.02.2022 року, отже яким чином поліцейська склала протокол на ОСОБА_1 , якого взагалі біля 11:00 23.02.2022 року не було на місці, їй як представнику ОСОБА_1 не відомо.

Також у поясненнях, представник ОСОБА_1 - Золотарьова І.С. посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є необґрунтованим та незаконним оскільки в ньому працівником поліції не було роз`яснено та зазначено ані назви постанови КМУ, ані пункту, переліку чи порядку, які нібито було порушено ОСОБА_1 , за які останній має нести адміністративну відповідальність.

Проте апеляційний суд вважає зазначити наступне.

Так, диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вже було встановлено судовим розглядом справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №304437 від 23.02.2022 р. вбачається, що 23.02.2022 близько об 11.00 год., ОСОБА_1 здійснив реалізацію товару без захисної медичної маски на обличчі у міні кафе біля громадського міста Меморіала 411 Батареї, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, вказані доводи апелянта не спростовують висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, у своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 не навела будь-яких обґрунтованих доводів на спростування висновків місцевого суду та щодо порушення конкретних норм діючого законодавства судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 - Золотарьовій Інні Сергіївні строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Золотарьової Інни Сергіївни - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КпАП України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра