Справа № 173/701/22
Провадження № 3/173/371/2022
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріали, які надійшли від ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП відсутній в матеріалах справи;

місце проживання:

АДРЕСА_1 ;

місце роботи: не працює,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КпАП України

встановив:

23.05.2022 року о 10 годині 00 хвилин по вул. Ілляшевської, с. Пушкарівка, Кам`янського району, Дніпропетровської області, водій гр. ОСОБА_1 , керуючи авто Toyota Land Cruiser 150, н/з НОМЕР_1 , здійснив виїзд на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Vito, н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілям було завдано механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КпАП України.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 пояснив, що 23.05.2022 року, після скоєння ДТП йому стало зле (закрутилася голова), а також, що в результаті даної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. В результаті чого він зміг зупинити автомобіль приблизно за 200 300 м від скоєного ДТП. Після зупинки автомобіля, прийшовши до тями, незважаючи на те, що сильно боліла голова, увімкнув аварійну світлову сигналізацію та повернувся до автомобіля, з яким було скоєно ДТП. В цей час приїхали працівники поліції. Надавши пояснення та після складання працівниками поліції матеріалів, ним було викликано евакуатор, який евакуював його автомобіль з місця події.

Також гр. ОСОБА_1 пояснив, що після скоєного ДТП йому стало дуже зле і, після двох діб, він був госпіталізований до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І.Мечнікова з діагнозом «інсульт». Мети залишати місце ДТП він не мав, а від`їхав по тій причині, як вказали мені в лікарні, що з ним стався інсульт.

В ході судового розгляду справи були допитані поліцейський СРПП ВП № 3 Кам`янського РУП старший сержант поліції ОСОБА_3 та інспектор СРПП ВП № 3 Кам`янського РУП старший лейтенант поліції Повша Є.О., які пояснили, що 23.05.2022 року при прибутті на місце події в с. Пушкарівка, на перехресті вул. Ілляшевської та вул.Щастя виявили автомобіль Mercedes Vito, належний водію ОСОБА_2 . Автомобіль Toyota Land Cruiser 150, що належить гр. ОСОБА_1 , знаходився на узбіччі дороги за декілька метрів від місця ДТП. По прибуттю патрульного автомобіля, гр. ОСОБА_1 , разом з потерпілим гр. ОСОБА_2 , підійшли пішки до місця скоєння ДТП. Після чого, ними було складений адміністративний матеріал по даному факту.

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення, дослідивши зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 250137 від 23.05.2022 вбачається, що 23.05.2022 року о 10 годині 00 хвилин по вул. Ілляшевської, с. Пушкарівка, Кам`янського району, Дніпропетровської області, водій гр. ОСОБА_1 , керуючи авто Toyota Land Cruiser 150, н/з НОМЕР_1 , здійснив виїзд на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Vito, н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілям було завдано механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КпАП України (том справи 1, а.с.1);

- дослідивши план-схему місця ДТП від 23.05.2022 р. (том справи 1, а.с.7), письмове пояснення гр. ОСОБА_1 (том справи 1, а.с.8), письмове пояснення гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 встановлено, що безпосередньою причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог п.13.3 ПДР України водієм ОСОБА_1 .

Надані докази узгоджуються в цілому, не викликають сумніву та вказують на винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України.

Що стосується звинувачення гр. ОСОБА_1 за ст. 122-4 КпАП України, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до нього, суд приходить до висновку, що вина гр. ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження в скоєнні ним даного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно диспозиції ст. 122-4 КпАП України склад даного правопорушення це умисне залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо - транспортної пригоди. В той же час, гр. ОСОБА_1 , даючи пояснення в ході судового засідання вказав на те, що умислу на залишення місця події він не мав, а в наслідок тих обставин, що в момент скоєння ним ДТП йому стало дуже зле (запаморочилось в голові), а також в наслідок механічних пошкоджень, він не зміг зразу зупинитися, а приблизно через 200 300 м. Прийшовши до тями, включив габарити, вийшов з машини та повернувся до автомобіля, який стояв на місці пригоди.

Знаходячись вже на місці пригоди, саме в цей час приїхали працівники поліції. Після складання матеріалів, внаслідок технічних пошкоджень його автомобіль був доставлений евакуатором на СТО.

Також, гр. ОСОБА_1 , даючи пояснення застережи, що саме його стан здоров`я став причиною того, що він зупинився від місця пригоди за 200 м.

Даючи оцінку наданим поясненням гр. ОСОБА_6 , суд виходить з того, що надані пояснення гр. ОСОБА_1 в судовому засіданні, повністю підтверджуються працівниками поліції, які вказували на всі обставини даного правопорушення і які повністю узгоджуються з поясненнями гр. ОСОБА_1 .

Також суд бере до уваги те, що відповідно до наданої гр. ОСОБА_1 довідки № 4/608 від 03.06.2022 року, він дійсно був госпіталізований до КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» Дніпропетровської обласної Ради» з діагнозом «І63.2 Гостре порушення мозкового кровообігу» (том справи 1, а.с. 37). І до теперішнього часу знаходиться на лікарняному.

Таким чином, оцінивши всі надані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України.

Інших доказів, які б підтвердили саме факт залишення місця дорожньо - транспортної пригоди гр. ОСОБА_1 , працівниками поліції не надано.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 248 КпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до положення п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження в частині звинувачення гр. ОСОБА_1 за ст.122-4 КпАП України підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Призначаючи адміністративне стягнення гр. ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що відносно гр. ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах, передбачених санкцією ст.124 КпАП України, оскільки такий вид стягнення, на думку суду, може забезпечити його виховання в дусі додержання ПДР України.

Відповідно до ст.40-1 та зміни до ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зміни до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється в дохід держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що гр. ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.40-1 КпАП України

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Провадження в частині скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України - закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.)

На підставі ч. 1ст. 307 КпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КпАП України, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.М. Бурхан