Номер провадження: 33/813/643/22
Справа № 515/311/22
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Татарбунарський районний суд Одеської області від 14 квітня 2022 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2022 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 749195 згідно якого близько 11 год. 30 хв. за адресою: м. Татарбунари по вул. Степова, 2 у магазині «Продукти» на території АС «Татарбунари» було виявлено продаж алкогольних напоїв громадянкою ОСОБА_1 , всупереч наказу № 1 штабу оперативного планування «Південь» та ст. 13 п. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», а також без відповідної на те ліцензії на зайняття даним видом підприємницької діяльності (а.с. 1).

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 14 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП та накладено відповіде адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,0 грн з конфіскацією предметів торгівлі. Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн (а.с. 30-31).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити та конфіскований товар повернути володільцю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що відповідний протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності свідків та відповідно графа свідки не містить жодної інформацію щодо наявності таких. Окрім того, пояснення, наявні в матеріалах справи, не можуть бути належними доказами оскільки, на думку апелянта, не базуються із іншими доказами по справі. Апелянт також зазначає, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити факт отримання ОСОБА_1 прибутку за господарську діяльність та відповідно не встановлено факт надання таких послуг конкретним особам (а.с. 33-41).

Ухвалою Одеського апеляційного суду було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 44-45).

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП доведена та підтверджується наявними матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом вилученням, поясненнями тощо.

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2022 року було складено протокол про адміністративне правопорушення згідно близько 11 год. 30 хв. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований на території автостанції «Татарбунари» по вул. Степова,2 у м. Татарбунари Одеської області було виявлено факт продажу ОСОБА_1 алкогольних напоїв всупереч наказу № 1 штабу оперативного командування «Південь» та п. 1 ст. 13 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також без відповідної ліцензії на здійснення даного виду господарської діяльності, в результаті дії останньої були кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За положеннями ст. 164 ч. 1 КУпАП, відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Зі змісту вищенаведеного протоколу про адміністративне правопорушень вбачається, що ОСОБА_1 було також інкриміновано факт продажу алкогольних напоїв всупереч наказу № 1 штабу оперативного командування «Південь» та відповідно порушення ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», що в подальшому працівниками поліції було кваліфіковано зазначені дії за вищенаведеною статтею КУпАП. Проте, слід зазначити, що відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП. Тобто протокол відповідно не містить зазначення точних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що відповідно не взято до уваги судом першої інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_1 01 лютого 2017 року припинила підприємницьку діяльність за власним бажанням, не взяв до уваги факт відсутності в матеріалах справи жодних відомостей щодо встановлення підстав за наявності яких остання була допущена до здійснення даної діяльності та відповідно встановлення власника зазначеного магазину, де здійснювався продаж алкогольних напоїв, який є суб`єктом за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявні в матеріалах справи, підтверджують в свою чергу лише факт вилучення слабоалкогольних напоїв, проте ніяким чином не підтверджують факт продажу вилучених напоїв та систематичний характер здійснення такої діяльності, котрий згідно оскаржуваної постанови також було встановлено. Будь-яких доказів у вигляді фото- чи відео фіксації вилученої продукції згідно опису, працівниками поліції долучено не було.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові посилався на доведеність факту систематичного здійснення господарської діяльності матеріалами іншої справи (№ 515/203/20), за результатами розгляду якої судом була встановлена відсутність складу адміністративного правопорушення через його недоведеність щодо громадянки ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, за встановленими обставинами справи, з врахуванням принципів та основних засад національного законодавства про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про неможливість визначення обставин справи без додаткової перевірки.

Разом з тим, апеляційний суд також враховує той факт, що згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, вчинено 17 березня 2022 року, у зв`язку із чим складено протокол про адміністративне правопорушення, тобто на час розгляду справи апеляційним судом, тримісячний строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП сплив, що свідчить про існування підстав для закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Татарбунарський районний суд Одеської області від 14 квітня 2022 року скасувати.

Провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дришлюк