Справа № 541/1329/22
Номер провадження3/541/611/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області В. М. Куцин, з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Сидоренка Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,Є

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ 435251, 15.06.2022, близько 13 год. в м. Миргороді на вулиці Харківка, 120, ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності у вигляді перевезення пасажирів в режимі таксі «13-62» на автомобілі ВАЗ 21053 днз НОМЕР_2 без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії на право провадження даного виду господарської діяльності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 15.06.2022 був зупинений працівниками поліції, в той час в його автомобілі знаходилися його куми, з якими він їхав до власного домоволодіння для святкування дня народження кума. Про вказані обставини він пояснив працівникам поліції, та пояснював, що до війни спробував займатися перевезеннями, і тому на автомобілі знаходила «фішка» таксі, але письмові пояснення не читав, а лише підписав, так як в автомобілі було немовля, яке почало плакати. Незважаючи на це, був складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він разом зі своєю сім`єю 15 червня 2022 року знаходився в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , коли їх зупинили працівники поліції. Того дня, він разом з дружиною та шестимісячним сином їхали до ОСОБА_1 , який проживає в приватному будинку відсвяткувати його день народження. Про вказані обставини вони пояснювали працівникам поліції.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Сидоренко Ю.В. вважав, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 необхідно закрити, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Наголошував, що норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яку саме норму спеціального закону було ним порушено, в результаті чого може настати відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП України. Відсутні такі дані і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Також не встановлено осіб, яким нібито надавались послуги перевезення в режимі таксі, не відібрано пояснення у вказаних осіб, які б підтверджували факт надання їм вказаних послуг. Відео долучене до протоколу містить інформацію, яка підтверджує пояснення ОСОБА_1 та свідка допитаного судом. З посиланням на п 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» наголошував, що необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії, про що зазначено в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 безпосередньо, самостійно і на власний ризик. систематично здійснював перевезення пасажирів в режимі таксі без отримання відповідної ліцензії. Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП просив провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його представника, свідка, дослідивши докази приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення суд приходить до наступного.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. І ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомка (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки ш автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок ліцензування окремих видів підприємницької діяльності.

Норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім того зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено, яку саме норму спеціального закону було ним порушено, у результаті чого може настати відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП України. Відсутні такі дані і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так у рішеннях у ЄСПЛ «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» ( заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), зазначено у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Також особою якою складено протокол про адміністративне правопорушення не встановлено осіб, яким нібито надавались послуги перевезення в режимі таксі, не відібрано пояснення у вказаних осіб, які б підтверджували факт надання їм вказаних послуг. В той час, як допитаний судом свідок ОСОБА_2 стверджував, що ОСОБА_1 15.06.2022 здійснював перевезення його сім`ї безоплатно. Аналогічні пояснення зафіксовані на відеозаписі який доданий до протоколу

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП України містить три окремі форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі можуть бути пов`язані між собою, а саме:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності;

- провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії;

- провадження господарської діяльності без одержання документу дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Під визначенням господарської діяльності розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярної постійною та суттєвою.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовлення) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст.42 ГК України).

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) здійснював перевезення пасажирів в режимі таксі без отримання відповідної ліцензії.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП не містить даних, що ОСОБА_1 цією діяльністю займався систематично, не менше трьох разів протягом одного календарного року.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Проаналізувавши досліджені судом докази в сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , необхідно закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

В зв`язку з вищенаведеним, оскільки судом на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не накладено, відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1,156, 221, 268, 291, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду В. М. Куцин