Номер провадження: 33/813/1013/22
Номер справи місцевого суду: 495/4162/22
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Орловська Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Орловської Н.В., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ратушний Андрій Іванович, на постанову Білгород - Дністровського районного суду Одеської області від 24 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білгород - Дністровського районного суду Одеської області від 24 червня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку Болгарії, громадянку України, не працюючу, яка проживає: АДРЕСА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн на користь держави з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 22.05.2022 року о 13.30 год. на транзитній ділянці автодороги Одеса-Рені, що проходить по території Республіки Молдова, в районі н.п. Паланка була виявлена громадянка України ОСОБА_1 , яка здійснила незаконний перетин ДК України, а саме: здійснила зупинку транспортного засобу марки КІА, р/н НОМЕР_1 та перевезла на транзитну ділянку дороги громадянина України чоловічої статі віком від 16 до 60 років, який не мав законних підстав для виїзду за кордон. Своїми діями громадянка України ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України», тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. У зв`язку з доведенням вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення суд дійшов висновку про наявність підстав для накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією знарядь та засобів правопорушення.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ратушний А.І., 12 серпня 2022 року подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, пропущений з поважних причин. В обґрунтування клопотання зазначила, що постанова була винесена за її відсутності, про наявність вказаного судового рішення дізналася лише 06.08.2022р. З огляду на викладене вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та просить його поновити.

Крім того, адвокат Ратушний А.І., діючи від імені ОСОБА_1 , просить постанову Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 24.06.2022р. скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 , а саме здійснила зупинку транспортного засобу та перевезла на транзитну ділянку дороги громадянина України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, який не мав законних підстав для виїзду за кордон, не відповідає диспозиції ч.1 ст. 204-1 КУпАП та не містить обов`язкових ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

Крім того, ділянка автомобільної дороги, на якій зупинилася ОСОБА_1 , має чітко визначені координати, знаходиться під юрисдикцією України, і проїзд по цій ділянці не можна вважати перетинанням державного кордону України. В протоколі не вказуються, а судом не встановлювалися координати зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а тому немає доказів, що висадка чоловіка відбулася саме на транзитнцій ділянці дороги.

Також апелянт звертає увагу, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою не встановлювалася особа, вік та громадянство чоловіка, якого вона підвозила, а також наявність чи відсутність у нього законних підстав для виїзду за кордон.

З огляду на викладене вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП не доведена відповідними доказами, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлені такі обставини.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як встановлено судом, останнім днем строку на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 24.06.2022р., з урахуванням положень ч.2 ст. 294 КУпАП, є 04.07.2022р.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 24 червня 2022 року проведено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази виклику ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 24.06.2022р., а також докази вручення останній копії оскаржуваної постанови.

Заявник зазначає, що про наявність зазначеної постанови та з її змістом ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень 06 серпня 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, з апеляційною скаргою адвокат Ратушний А.І., діючи від імені ОСОБА_1 , звернувся 12 серпня 2022 року, тобто в межах десятиденного строку, визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції, матеріали справи не містять іншої, ніж зазначеної заявником, інформації щодо дати ознайомлення зі змістом оскаржуваної постанови, тому доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати обґрунтованими, пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга - розгляду.

Щодо суті справи

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано порушення ст.9 Закону України «Про державний кордон України», яке полягає у наступному: 22.05.2022 року о 13.30 год. на транзитній ділянці автомобільної дороги Одеса-Рені, що проходить по території Республіки Молдова, в районі н.п. Паланка Республіки Молдова було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка здійснила зупинку транспортного засобу марки КІА, моделі CARNIVAL, р/н НОМЕР_1 та перевезла на транзитну ділянку дороги громадянина України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, який не мав законних підстав для виїзду за кордон в пункті пропуску. (а.с.4).

Контролюючим органом кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Отже, підставою притягнення ОСОБА_1 , як суб`єкта правопорушення, до юридичної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення, визначеного вказаною статтею.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Диспозицією частини першої статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Отже, ознаками об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною першою ст. 204-1 КУпАП, є:

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, визначальною ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення.

Суб`єктом правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП є фізична осудна особа, яка вчинила одне з діянь, визначених серед ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , суть вчиненого нею правопорушення полягає у здійсненні зупинки транспортного засобу та перевезенні на транзитну ділянку дороги громадянина України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, який не мав законних підстав для виїзду за кордон в пункті пропуску.

При цьому в протоколі відсутні будь-які відомості з посиланням на відповідні докази щодо місця зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та висадки нею пасажира чоловічої статі. Крім того, протокол та долучені до нього матеріали не містять інформації щодо особи, яку перевозила ОСОБА_1 , а саме відомостей щодо його віку, а також щодо наявності чи відсутності у цієї особи дозвільних документів на перетинання меж України.

При цьому, як доказ вчинення правопорушення матеріали справи містять лише пояснення ОСОБА_1 , яка зазначила, що 22.05.2022 року о 13.30 год здійснила незаконний перетин державного кордону України з України в Республіку Молдову у зв`язку з тим, що не знала подальші дії попутника та фактично перевезла на транзитну ділянку дороги громадянина України призовного віку, який не мав законних підстав для виїзду за кордон в пункті пропуску.

Апеляційний суд зазначає, що саме по собі визнання вини особою не є безумовною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності інших належних та достатніх доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

У ході розгляду справи судом апеляційної інстанції адвокат Ратушний А.І. зазначив, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та висадка нею пасажира була здійснена на відрізку автошляху між блокпостом у с.Маяки та с. Старокозаче.

Зазначена ділянка дороги вважається територією України згідно договору між Україною і Республікою Молдова про державний кордон та Додаткового протоколу до Договору між Україною і Республікою Молдова про державний кордон щодо передачі у власність Україні ділянки автомобільної дороги Одеса - Рені в районі населеного пункту Паланка Республіки Молдова, а також земельної ділянки, по якій вона проходить, і режиму їх експлуатації, ратифікованого Законом України від 06.04.2000 року №1633-ІІІ.

Крім того, серед наявних у справі письмових доказів відсутня інформація про те, що на момент проїзду ОСОБА_2 блокпосту у с. Маяки у військових були зауваження до неї або до її пасажира.

Виходячи з вищезазначеного слід дійти висновку, що органом, що склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.1 ст.204-1 КУпАП, та яких було б достатньо для визнання її винуватою у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні встановлено не було.

Натомість сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, направлених на порушення порядку перетину кордону, за які передбачена відповідальність ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.204-1 КУпАП, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі в частині вказаного обвинувачення.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, п. 1 ч.1 ст. 247, ст.294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ратушний Андрій Іванович, задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 24 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ратушний Андрій Іванович, задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 24 червня 2022 року скасувати.

Провадження у справі по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Орловська