Справа № 275/401/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 ЖУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2022 о 14 год 55 хв. в с. Костівці Житомирського району, Брусилівська ОТГ, по вул. Ценральній водій ОСОБА_1 керував мопедом «Спарк», з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що дійсно 15.07.2022 на мопеді приїхав до магазину в с. Костівці, де до нього під`їхали працівники поліції та склали матеріали щодо керування мопедом без відповідної водійської категорії та щодо інших порушень. При оформленні матеріалів поліцейський повідомив, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, але він відмовився від огляду. Вказав, що хвилювався, не повністю розумів наслідки проведених дій. Також наголосив, що йому не пропонували проходити огляд в медзакладі; наголосив, що був тверезий при керуванні мопедом. Через це вважає безпідставним притягнення його до відповідальності. Одночасно підтримав клопотання свого захисника про закриття провадження та просив розглядати справу без участі захисника.

Захисник адвокат Науменко О.Г. в судове засідання не з`явився, в поданому суду письмовому клопотанні просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, так як останньому не було запропоновано пройти огляд в медзакладі та не видано направлення на проходження огляду, що є порушенням встановленого порядку, а також в протоколі відсутні відомості про технічний носій, на який було здійснено відеозйомку при оформленні протоколу.

З клопотанням про виклик свідків, витребування доказів учасники до суду не звертались.

Суддя, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП (в редакції статті станом на 06.03.2021), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Порядок ).

Відповідно п.п.2,3 Порядку, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 1, 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року N 1395 (далі Інструкція № 1395), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 27 Постанови від 23.12.2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення суду надано наступні докази:

- протокол від 15.07.2022 серії ААБ № 001555, у якому зазначено виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проведення огляду, пояснення самого ОСОБА_1 , перелік додатків (а.с.2),

- копію постанови від 15.07.2022, якою ОСОБА_1 , як водія мопеда, визнано винним у скоєнні 15.07.2022 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст.121, ч. 1, 2 ст.126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, згідно пояснень в суді стягнення у виді штрафу ОСОБА_1 виконано.(а.с. 3),

- акт огляду на стан сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с.5),

- довідки про належність транспортного засобу, наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія, відомості про притягнення до адмінвідповідальності (а.с.5-8),

- відеозапис події з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора (компакт-диск ,а.с. 10).

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

В суді ОСОБА_1 не заперечував факт керування мопедом 15.07.2022, це ж відображено і на відеозаписі події. Також, як вбачається з відеозапису, при спілкуванні з поліцейським під час оформлення протоколу ОСОБА_1 визнавав наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, які пояснював вживанням алкоголю в вечірній час доби напередодні, висловлював своє щире розчарування скоєним. Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від чого він відмовився в категоричній формі, при цьому йому було в достатній мірі роз`яснено правові наслідки такої відмови.

Суду не надано відомостей про оскарження дій працівників поліції щодо оформлення матеріалів від 15.07.2022 чи інших доказів, які б переконливо ставили під сумнів належність і допустимість наданих суду доказів винуватості ОСОБА_1 .

Відтак, суд констатує, що працівником органу поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють порядок огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння, а саме: виявлено ознаки сп`яніння, які не заперечувались водієм, запропоновано водію ОСОБА_1 під відеозапис пройти огляд на стан сп`яніння, а відмова ОСОБА_1 від проведення огляду була чітка й категорична та зафіксована на відеозапис.

В зв`язку з наведеним, доводи ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо відсутності в його діях складу адмінправопорушення через порушення процедури огляду суд відхиляє як необгрунтовані та розцінює їх як обрану особою лінію свого захисту для можливості ухилення від адміністративної відповідальності.

Розглядаючи клопотання захисника про закриття провадження суд зазначає наступне. На підставу своїх доводів захисник вказує, що ОСОБА_1 не було видано направлення на проведення огляду в лікарняному закладі та не запропоновано пройти такий огляд. Однак, суд відхиляє вказані доводи захисника як необгрунтовані, оскільки сама по собі невидача направлення на проведення огляду не спростовує факт відмови водія ОСОБА_1 від огляду в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, останній свідомо й категорично відмовлявся від проведення будь якого огляду на стан сп`яніння та не заперечував наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а тому невидача направлення на проведення огляду жодним чином спростовує наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 та не впливає на висновок про належну фіксацію відмови водія від огляду. Так, за умови відмови водія від проходження будь якого огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103, а саме - з положеннями пунктів 6 та 8 Порядку, з яких вбачається, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду в медзакладі, а не відмовився від будь якого огляду, як у даному випадку.

Доводи захисника про неналежність відеозапису в зв`язку з відсутністю посилань у протоколі на сам технічний носій, на який здійснено запис, є непереконливими, оскільки в ході дослідження відеозапису в суді ОСОБА_1 не заперечував ті обставини, що на ньому відображено саме подію 15.07.2022, сам відеозапис в достатній мірі відображає процедуру оформлення матеріалів, час і місце його здійснення, він здійснений у відповідності до положень ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», протокол містить посилання на проведену фіксацію, а тому відсутність лише посилання на самі технічні носії не впливає на висновок про належність та допустимість даного доказу.

Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про закриття провадження у справі.

Суд враховує, що порушення Правил дорожнього руху , які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків. Суд також бере до уваги правову позицію, викладену у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, де Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто в діях особи. наявний склад вказаного правопорушення.

Згідно довідок відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області мопед «Спарк» не зареєстрований належним чином, ОСОБА_1 протягом року не піддавався адмінстягненню за ст. 130 КУпАП, отримував посвідчення водія (а.с. 5-8).

При обрані міри адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, обставин що обтяжують чи пом`якшують відповідальність не встановлено.

З врахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. 8, 9, 33, 40-1,ч. 1 ст. 130, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 15.07.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Житомир обл./Житомир обл./ 21081300, код отримувача (код ЄРДПОУ): 37976485, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0006001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П. В. Миколайчук