Справа № 159/1196/22
Провадження № 3/159/944/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 ), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованої,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

ОСОБА_1 03.03.2022 о 23:30 годині будучи водієм та керуючи транспортним засобом «Опель Вектра», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в селі Радошин Ковельського району по вулиці Рокосовського з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремор рук, запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікарняному закладі у присутності двох свідків відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні 30.09.2022 ОСОБА_1 надала усні пояснення, відповідно до яких вину свою визнала повністю, а саме пояснила, що 03.03.2022 в с. Радошин Ковельського району о 23:30 годині не маючи посвідчення водія керувала транспортним засобом «Опель Вектра», д.р.н. НОМЕР_3 , належним ОСОБА_2 , від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась у присутності двох свідків, хоча йому працівники поліції пропонували.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши письмові докази у справі, суддя дійшла таких висновків.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу у чинній на час вчинення правопорушення редакції передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім визнання вини самою ОСОБА_1 , провина останньої у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адмінправопорушення серії ДПР18 №483785 від 03.03.2022, поясненнями ОСОБА_3 від 03.03.29022, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 03.03.2022, постановою серії БАБ №793525 від 03.03.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною другою статті 126 Кодексу (керування ТЗ, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії), відгуком-характеристикою на ОСОБА_1 , відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення

Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння визнається самою ОСОБА_1 та підтверджується письмовими показами свідка ОСОБА_3 (колишнього тестя ОСОБА_1 ).

Відеозаписом, який здійснювався інспектором поліції, зафіксовано також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків. Крім того, такий факт не заперечується ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховано санкцію частини першої статті 130 Кодексу, яка є безальтернативною, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Так, суд не застосовує до винної стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки матеріалами справи не встановлено та не підтверджено наявність у ОСОБА_1 такого права. Остання вказала, що посвідчення водія не отримувала, про дану обставину повідомила працівників поліції 03.03.2022, у зв`язку з чим останній в протоколі про адміністративне правопорушення зробив відмітку про те, що документи у ОСОБА_1 не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ не видавався. Також інспектор ВРПП Ковельського РУП Ляшук В.І. виніс відносно ОСОБА_1 постанову серії БАБ №793525 від 03.03.2022 про накладення на неї адміністративного стягнення за частиною другою статті 126 Кодексу (керування транспортним засобом без посвідчення водія).

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 221, 268, 283, 284, 285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч грн) на користь держави без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова