Справа № 548/1063/22
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/270/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2022 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, ідентифікаційний номер не відомо, мешканця АДРЕСА_1

за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КпАП України, -

УСТАНОВИВ:

28.07.2022 року зазначений адміністративний матеріал надійшов з СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, для розгляду по суті.

Судом встановлено, що 21.07.2022 року об 23:38 год. на а/д Мелюшки-Петрівці Лубенського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 ЗНГ, д/н НОМЕР_1 , не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Крім цього, 21.07.2022 року об 23:38 год. на а/д Мелюшки-Петрівці Лубенського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 ЗНГ, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проведено у встановленому законом порядку, за допомогою алкотестера Alcotest Drager № 6810, вміст промілле 0,42 % чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більшеадміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особавчинилакількаадміністративнихправопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягненнянакладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням встановлених обставин та у відповідності до ч.2ст. 36 КУпАПсправи про адміністративне правопорушення № 548/1063/21( провадження № 3/548/270/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, №548/1064/22 ( провадження № 3/548/271/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАПслід об`єднати в справу про адміністративне правопорушення № 548/1063/21( провадження № 3/548/270/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАПдля спільного розгляду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від адвоката Яковенка Г.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, але суд не вбачає для цього підстав та натомість розцінює його поведінку яка свідчить про бажання перешкодити своєчасному розгляду справи по суті та зловживання своїми правами. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення у Хорольському районному суді Полтавської області, а дата судових засідань відображались на веб-сайті Хорольського районного суду Полтавської області в рубриці список справ, призначених до розгляду.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про дату судового засідання, однак правопорушник не з"явився для участі у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про те, що його поведінка свідчить про бажання перешкодити своєчасному розгляду справи по суті та зловживання своїми правами.

Враховуючи вищевикладене, вважаючи причину неявки ОСОБА_1 не поважною, суд розглянув справу за його відсутністю на підставі наявних матеріалів.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені положення статті 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КпАП України, в присутності свідків.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 008161 від 22.07.2022 року, серії ААБ № 008137 від 22.07.2022 року, складений стосовно ОСОБА_1 , переглянувши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251,280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідност. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 рокупередбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247і280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст.251,252 КУпАПслідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини (далі - ЄКПЛ) та основних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справах: OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53 та Швидка проти України від 30.10.2014 року), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Рішенням у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1.07.2003 р. (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27.09.2001 р.). А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.

ЄСПЛ завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 24; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §231). Ця гарантія є «одним з основних принципів будь - якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Pretto and Others v. Italy (Претто та інші проти Італії), § 21).

Оскільки за змістомст. 124 Конституції Україниправосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.

В той же час, відповідно до п. 27Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14(із змінами, внесеними згідно зпостановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р., далі - Постанова), судам слід ураховувати, що відповідальність заст. 130 КУпАПстан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАПне має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність - не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність - не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особливу суспільну небезпеку, яку становлять водії, що керують транспортними засобами у стані сп`яніння, ОСОБА_1 те, що до адмінвідповідальності його притягнуто вперше, його відношення до вчиненого, яке полягає у безвідповідальному ставленні до керування джерелом підвищеної небезпеки, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Таким чином, підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4Закону України«Про судовийзбір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 гривні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 548/1063/21( провадження № 3/548/270/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, №548/1064/22 ( провадження № 3/548/271/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і присвоїти об`єднаній справі № 548/1063/21( провадження № 3/548/270/22).

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) грн. на користь держави, на рахунок:Отримувач ГУК Полтав.обл/ Полтавська / 21081300 розрахунковий рахунок UA0016001 Код банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 496,20 грн. на рахунок:Отримувач коштівГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП) Рахунокотримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя: Коновод О. В.