КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року

справа № 752/527/22

провадження № 33/824/1661/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Мельниченка Євгенія Олександровича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2022 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував. Вказує, що апелянт є батьком п`ятьох дітей, та з початком військового вторгнення рф в Україну вимушений був евакуюватись до Польщі.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію оскаржуваної постанови отримано його захисником 25 січня 2022 року та апеляційну скаргу подано 03 лютого 2022 року, тобто протягом десяти днів з моменту отримання постави суду, вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем та законності проведення огляду на виявлення стану сп`яніння. Вказує на відсутність в матеріалах справи безперервного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції. Зазначає про те, що законодавством передбачено один виключний обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння, а саме: у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої є травмовані чи загиблі. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від захисника ОСОБА_1 - Мельниченко Є.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із поданням заяви до ТУ ДБР у м. Києві щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 до проведення досудового розслідування у провадженні.

Судом подане клопотання відхиляється враховуючи встановлені строки розгляду апеляційної скарги та достатність доказів в матеріалах для розгляду поданої скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 23.12.2021 року о 22.35 год. керував автомобілем «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 , по Столичному Шосе в м. Києві в порушення п.2.5 ПДР України, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, тремтіння пальців рук. В порушення вимог п.2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, водій відмовився, що було зафіксовано на відеозапис.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, наявними в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2021 року, серія ААД №216871;

- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для зупинки автомобіля працівниками поліції, а також посилання на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом судом не приймається. З відеозапису нагрудної камери працівника вбачається, що працівником поліції пояснено ОСОБА_1 причину зупинки - порушення Правил дорожнього руху, та за наявності підстав вважати, що останній перебуває у стані сп`яніння, запропоновано пройти відповідний огляд. Факт керування автомобілем ОСОБА_1 не заперечував.

Посилання скаржника на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, а тому відсутні підстави вважати наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що автомобіль залишено на місці зупинки до приїзду іншого водія та автомобіль руху не заважає.

Доводи апелянта щодо проведення огляду на виявлення стану сп`яніння виключно у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої є травмовані чи загиблі, суд також відхиляє, оскільки відповідна підстава для проведення огляду передбачена п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - Мельниченка Євгенія Олександровича строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Мельниченка Євгенія Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя