Справа № 219/2005/22
Провадження № 3/219/990/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Севостьянової Н.М.,

за участю прокурора Радковського Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рені Одеської області, іпн НОМЕР_1 , головного економіста Соледарське комунальне підприємство «Водоканал», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

На підставі наказу директора СКП «Водоканал» № 54-К від 30.08.2019 р. «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 », ОСОБА_1 призначено на посаду головного економіста з 02 вересня 2019 року. Згідно наказу від 31.08.2020 року № 52-К «Про переведення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 , головного економіста, переведено за її згодою на посаду економіста з 01.09.2020 р. Підстава є заява ОСОБА_1 від 21.08.2020 р. Відповідно до Статуту Соледарського комунального підприємств -Водоканал» (далі - Підприємство), затвердженого Рішенням міської ради від 26.01.2017 № 7/2-51, СКП «Водоканал» є комунальним унітарним підприємством. Власником та Замовником Підприємства є Соледарська міська територіальна громада в особі Соледарської міської ради. Статтею 81 Цивільного кодексу визначено, що юридична особа публічного права є юридична особа, яка створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Тобто, Соледарське комунальне підприємство «Водоканал» є юридичне особою публічного права. Таким чином, ОСОБА_1 , займаючи посаду головного економіста СКП «Водоканал» є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до п.п. «а»,п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігав корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і «в» п. 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до вищезазначеного, ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення» до 00:00 01.04.2021.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування лише 16.06.2021 о 15:40 годин, помилково вибравши тип декларації «щорічна».

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 період з 01.01.2021 по 16.06.2021, остання розпочала вчиняти дії, спрямовані на подачу декларації лише 14.06.2021 о 14.06.2021 та успішно подала 16.06.2021 о 15:40.

Вищевказана особа усвідомлюючи наслідки своїх дій та маючи можливість вчасно подати декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме починаючи з 01.01.2021 по 31.03.2021 включно не вжила усіх заходів щодо своєчасної подачі декларації особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Аналізуючи в сукупності наявні документи поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік встановлено не було.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , звільнившись з посади головного економіста Соледарського комунального підприємства «^Водоканал» та будучи згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Пре запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, будучи ознайомленою з вимогами Закону про необхідність подати декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 16.06.2021 о 15:40 подала декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з,явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вину визнала.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яке виразилось у несвоєчасному поданні електронної декларації за 2020 рік, та призначити їм мінімальне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1статті 172-6 КУпАП.

Заслухавши прокурора, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі наказу директора СКП «Водоканал» № 54-К від 30.08.2019 р. «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 », ОСОБА_1 призначено на посаду головного економіста з 02 вересня 2019 року.

Згідно наказу від 31.08.2020 року № 52-К «Про переведення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 , головного економіста, переведено за її згодою на посаду економіста з 01.09.2020 р. Підстава є заява ОСОБА_1 від 21.08.2020 р.

Відповідно до частини 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

Згідно Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджених рішенням НАЗК «Про функціонування Єдиного державного реєстру Декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 960/29090, суб`єкти декларування подають щорічну декларацію у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Враховуючи викладене, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, в термін до 00:00 год. 01.04.2021.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 16.06.2021 о 15:40 годин.

Матеріалами справи (відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», поясненнями ОСОБА_1 ) встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік несвоєчасно, без поважних причин.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які, відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена.

Як зазначено в ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.(ст. 280 КУпАП)

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Статею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов`язані з корупцією, мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння.

А тому, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що буде достатнім для її виправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного та керуючись ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", ст.8 Закону України "Про судовий збір", суд

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М.Погрібна