ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2022 Справа №607/5547/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , студента Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені Степана Гжицького,

до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097297 від 28 квітня 2022 року, складеного поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Бабином Назарієм Володимировичем, - ОСОБА_1 22 квітня 2022 року о 15 год. 33 хв., вулицею 15 Квітня у м. Тернополі, керував транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ S 300 TD, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради, що підтверджується висновком лікаря №129, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Свиріпа-Депутат В. З. вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінпорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечила, та підтримала позицію, викладену у письмовому запереченні на протокол у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, у письмовому запереченні на протокол у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено, що: 1) після безпідставної зупинки ОСОБА_1 працівник поліції не представився ОСОБА_1 та не проінформував його про підстави зупинки транспортного засобу, а вимога про зупинку транспортного засобу висловлена з порушенням ПДР України. Крім того, в ході спілкування з водієм працівник поліції висловлював свою упередженість щодо нього; 2) протокол складений з грубим порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, зокрема складений пізніше 24 годин з моменту виявлення особи; 3) протокол складено працівником поліції ОСОБА_2 , який здійснював патрулювання у зоні оперативного реагування, а патрулювання 22 квітня 2022 року по «вул. 15 Квітня» безпосереднього здійснював екіпаж у складі поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що свідчить про те, що ОСОБА_2 жодних дій щодо ОСОБА_1 не вчиняв, а протокол ним було складено через 6 діб з моменту нібито виявлення ним ОСОБА_1 ; 4) працівником поліції було проведено особистий огляд, огляд речей ОСОБА_1 та їх вилучення без складання жодних процесуальних документів, всупереч вимогам ст. 260 КУпАП, хоча посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось; 5) відеозапис долучений до матеріалів справи не є належним та допустимим доказом, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на нього, відеозапис здійснено з технічного засобу « ОСОБА_3 », тобто здійснений не тією особою, що застосовувала заходи забезпечення до ОСОБА_1 , а оригінал запису у матеріалах справи відсутній; 6) ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу пізніше двох годин з моменту встановлення підстав, що свідчить про проведення огляду з порушенням вимог закону. Крім цього, з відеозапису вбачається, що жодною особою направлення ОСОБА_1 на огляд не було складено; 7) висновок, складений за результатами проведення огляду було складено передчасно, зокрема відбір біологічного середовища здійснено 22 квітня 2022 року о 17 год. 05 хв., лабораторний аналіз цього об`єкта проведено 23 квітня 2022 року о 11 год., а висновок складено 17 год. 22 квітня 2022 року, тобто до відбору взірців та проведення лабораторного дослідження; 8) транспортний засіб вилучено без жодних правових підстав. На підставі наведеного, просила закрити провадження щодо ОСОБА_5 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із вимогами частини першої ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правилом статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності .

Окрім протоколу, у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 130 КУпАП, із документів, котрі відповідно до статті 251 КУпАП можуть містити будь-які фактичні дані щодо події та можуть вважатись доказами у справі, наявні: відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції на DVD-диску; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР №129 від 22 квітня 2022 року, відповідно до якого за результатом направлення 22 квітня 2022 року о 15 год. 45 хв. ОСОБА_1 о 17 год. проведено огляд та встановлено, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння; результат токсикологічної лабораторії токсикологічного аналізу сечі методом ТХС КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР №206 від 23 квітня 2022 року, у якому зазначено, що в результаті проведеного аналізу сечі ОСОБА_1 було виявлено марихуану (забір сечі 22 квітня 2022 року о 17 год. 05 хв.); копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5360591 від 22 квітня 2022 року, яку, відповідно до долученого до заперечень захисника рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2022 року, було скасовано судом; рапорти поліцейського роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Бойчука І.В. від 28 квітня 2022 року та поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Бабина Назарія.

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів захисту про те, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог закону, тому, вважається недійсним, суд вважає за необхідне зазначити таке:

адміністративним правопорушенням передбаченим частиною першою ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У абзацах 3 та 4 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Із досліджених судом фрагментарних матеріалів відеофіксації з нагрудних камер поліцейських видно: - на фрагменті 00:50:07 (22.04.2022 о 15:45:21) - працівники поліції, повідомляють ОСОБА_1 про необхідність його доставляння в медичний для проходження огляду на стан сп`яніння, після чого ОСОБА_1 підійшов до машини працівників поліції, а працівник поліції, який здійснював відеофіксацію підійшов до автомобіля, яким керував ОСОБА_1 та провів його огляд.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1206, застосування працівниками поліції технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п. 2 п.п.1)

Увімкнення відеореєстратора здійснюється з моменту виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється в режимі денної або нічної зйомки. (розділ 3 п. 2)

Строк зберігання відеозаписів становить 30 днів. Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх в процесі здійснення оперативно розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або провадження у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участі особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань, (розділ 8 п.3.4).

Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями ГІДР України, передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер, які є належними і допустимими доказами, на підстав яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до Розділу III «Порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016р. №100 (надалі за текстом - Інструкція) службові автомобілі обладнуються відповідними відеореєстраторами. їх включення здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Крім того, відповідно п.п.3.3, 3.5 вказаної вище Інструкції, нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівниками поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, після її активації все спілкування повинно бути записано безперервно.

Однак, як убачається з відеозапису він є вибірковим і на ньому не зафіксовано ні факту доставляння водія до медичного закладу, ні фіксування результатів огляду у відповідному висновку, ні складання усіх документів (в тому числі направлення, яке долучила захисник Ткача А. С. до своїх письмових заперечень). Більше того, відеозапис є фрагментарним, не є безперервним, відтак не відповідає зазначеним вище вимогам інструкції.

Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення не містить прямої вказівки на номер нагрудної відеокамери працівника поліції, натомість графі «до протоколу додаються» зазначено лише «відео з нагрудних реєстраторів».

Також, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР №129 від 22 квітня 2022 року, відповідно до якого за результатом направлення 22 квітня 2022 року о 15 год. 45 хв. ОСОБА_1 о 17 год. проведено огляд та встановлено, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та результат токсикологічної лабораторії токсикологічного аналізу сечі методом ТХС КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР №206 від 23 квітня 2022 року, у якому зазначено, що в результаті проведеного аналізу сечі ОСОБА_1 було виявлено марихуану (забір сечі 22 квітня 2022 року о 17 год. 05 хв.). Однак, яким чином працівником охорони здоров`я було видано висновок щодо результатів медичного огляду ще до забору біологічного матеріалу (сечі) ОСОБА_1 , як це передбачено вимогами Інструкції, судом не встановлено.

Крім цього, в порушення вимог п.п. 17, 20 Інструкції зміст висновку в цей же день безпосередньо після огляду особи на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 цього ж дня не повідомлявся, сам висновок під підпис оглянутій особі, не вручався.

Також, суд, зауважує, що Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 червня 2022 року скасована постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5360591 від 22 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення та провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення закрите.

При ухваленні рішення судом установлено, що жодними доказами не підтверджено факт керування ОСОБА_1 22 квітня 2022 року о 14 год., вулицею 15 Квітня у м. Тернополі, транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ S 300 TD, номерний знак НОМЕР_1 , без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З врахуванням наведеного, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено всупереч вимогам частин 3 та 4 ст. 266 КУпАП ,за спливом двох годин (22 квітня 2022 р. 17 год. 05 хв. ) з моменту підстав для його здійснення ( 22 квітня 2002 р. 14год.).

Підсумовуючи наведене, з врахуванням вимог частини п`ятої ст. 266 КУпАП та п. 22 Інструкції такий Висновок щодо результатів медичного огляду вважається недійсними, а тому не може бути використаний як доказ в суді.

Так само не містять доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння й досліджені судом вище рапорти працівників поліції, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції, але не є доказом вини особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд доходить висновку, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №097297 від 28 квітня 2022 року обставини, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння не мають жодного доказового забезпечення.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можна зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. З ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. У рішенні у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Тому суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За наведених обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною першою статті 130, статтею 221, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 266, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяЛ. М. Сливка