ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1375/22 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження № 33/807/538/22 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника - адвоката Мельнікова В.Є. за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мельнікова В.Є. на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 8 травня 2022 року о 17 годині 25 хвилин у м. Запоріжжя, перехрестя вул. Залізнична - вул. Троїцька, Олександрівський район, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Talisman», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови).

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Дана подія зафіксована на б/к 474955. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві гр. ОСОБА_2 , п.в. НОМЕР_2 від 24.09.2015 центр ДАІ 2303.

В апеляційній скарзі апелянт захисник - адвокат Мельніков В.Є. вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винуватим без належного обґрунтування своїх висновків доказами. Суд фактично послався лише на матеріали, які були направленні працівниками поліції та на їх припущеннях.

Суд не з`ясував всіх обставин справи, в тому числі шляхом допиту свідків із сторони ОСОБА_1 .

Так, свідок ОСОБА_3 вказав, що саме він здійснював керування автомобілем, а ОСОБА_1 пересів на місце водія лише для пошуку документів вже після зупинки автомобіля.

Покази працівників поліції, які були наданні під час судового засідання мають суттєві розбіжності.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши захисника - адвоката Мельнікова В.Є., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №056638 (а.с.2), відповідно до якого 8 травня 2022 року о 17 годині 25 хвилин у м. Запоріжжя, перехрестя вул. Залізнична - вул. Троїцька, Олександрівський район, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Talisman», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Дана подія зафіксована на б/к 474955. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, з якого вбачається, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою на місці зупинки (а.с. 5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого випливає, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою (а.с. 4); оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску, який містить відеозаписи події (а.с.10).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то вважаю, що вони є необґрунтованими з огляду на наступне.

З приводу заперечень факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу слід вказати на наступне.

Із аналізу відеозапису під назвою ААБ№056638 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу, відповідає на питання працівників поліції. Працівником поліції повідомлено, що транспортний засіб «Renault Talisman», д.н.з. НОМЕР_1 зупинено за невиконання вимог дорожнього знаку.

Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечує проти того, що керував транспортним засобом, оскільки на питання працівника поліції, він відповідає та заперечує вину в тому, що він порушив вимоги дорожнього знаку, а також висловлює своє обурення відносно працівників поліції. Не вказував він того, що інша людина була за кермом транспортного засобу.

На пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння, водій відповів відмовою, хоча відповідно до вимог п.2.5 ПДР України був зобов`язаний це зробити.

Отже доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними та повністю спростовуються матеріалами справи.

Доводи з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння також є необґрунтованими з огляду на нижченаведене.

Як вбачається із відеозапису під назвою ААБ№056638 на неодноразові пропозиції працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у спеціалізованому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 веде себе зухвало та вказує, що не буде проходити огляд.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у поверхневому з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 - 35, 38, ч.1 ст.130 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мельнікова В.Є., залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/1375/22