Справа № 455/1071/22
Провадження № 3/455/661/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2022 року м.Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі судді Титова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Гавриляк О.Б.

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Станицького Олександра Борисовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 204 - 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, адреса проживання/перебування: АДРЕСА_1 , (далі за текстом Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності),

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №286514 від 13.08.2022 року вбачається, що під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща 13.08.2022 року о 07:30 годині ОСОБА_1 пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон, після чого відбулось спрацювання БД «Ризик Перетин» та встановлено наявність відомостей про виїзд з України 09.03.2022 року у БД ПТК АПК «Гарт 1/П» громадянина Вірменії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво на повернення громадянина Вірменії № НОМЕР_1 , таким чином ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання кордону без відповідних документів, своїми діями порушив вимоги статі 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 204 - 1 КУпАП.

2. Правова позиція сторони захисту

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказував на відсутність правових підстав для притягнення до адміністративної відповідальності та надав наступні пояснення.

Так, 09.03.2022 року він, перетинаючи кордон у пункті пропуску «Смільниця», пред`явив інспектору прикордонної служби документ - свідоцтво про народження на своє ім`я ОСОБА_1 . Пред`явити паспорт громадянина України для виїзду на кордон останній мав можливості, оскільки цей документ станом на 09.03.2022 року перебував в смт Гостомель, де відбувались постійні бойові дії між Збройними силами України та армією РФ.

Інспектор, перевіривши документ та здійснивши дзвінок в консульство Республіки Вірменія, надав йому дозвіл на перетин кордону. Про свідоцтво на повернення громадянина Вірменії № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яка притягається до адміністративної відповідальності нічого не відомо, такий документ він інспектору не пред`являв.

3. Законодавство України, що підлягає застосуванню

3.1. Кодекс України про адміністративні правопорушення

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1 та 2 статті 7 КУпАП).

Передбачена частиною 1 статті 204-1 КУпАП відповідальність настає, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь - яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

3.2. Законодавство у сфері порядку перетину державного кордону

Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Порушенням державного кордону України є, зокрема, перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку (частини 1 та 8 статті 9 Закону України «Про державний кордон України»).

Пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України (стаття 12 Закону України «Про державний кордон України»).

Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з таких документів - паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи (частиною 1 статті 2 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України»).

3.3. Правила перетинання державного кордону України громадянами України

Правила перетинання державного кордону України громадянами України, затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі за текстом - Правила).

Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється, серед іншого, в пунктах пропуску через державний кордон, за одним із таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Пропуск громадян через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону (пункт 10 Правил).

Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє. (пункт 12 Правил).

Під час здійснення прикордонного контролю уповноважені службові особи підрозділу охорони державного кордону використовують бази даних Держприкордонслужби, про осіб, які перетнули державний кордон, а також інші передбачені законом бази даних (абзац 1 пункту 13 Правил).

Інформація про громадян, яким уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби надано дозвіл на перетинання державного кордону, вноситься до відповідної бази даних (абзац 2 пункту 13 Правил).

3.4. Положення про систему прикордонного контролю "Гарт-1"

Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю "Гарт-1" Державної прикордонної служби України затверджено наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №810 від 30.09.2008 року (далі за текстом Положення).

Система "Гарт-1" - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та телекомунікаційних засобів, що забезпечують обробку інформації (уведення, записування, зчитування, зберігання, знищення, приймання, передавання) щодо прикордонного контролю осіб і транспортних засобів, які перетинають державний кордон України, та автоматизований доступ до інформації, що зберігається в базах даних системи "Гарт-1" (пункт 3 Положення).

ПТК АПК "Гарт-1/РУ", "Гарт-1/ООДК", "Гарт-1/П" системи "Гарт-1" - це сукупність технічних засобів та програмного забезпечення, призначених для забезпечення обробки інформації в органах Державної прикордонної служби України (пункт 18 Положення).

Користувачами системи "Гарт-1" є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі (пункт 8 Положення).

3.5. Конституція України та Закон України «Про громадянство»

В Україні існує єдине громадянство (стаття 4 Конституції України).

Кожна держава визначає у своєму законодавстві, хто є її громадянами (частина 1 статті 3 Європейської конвенції про громадянство).

Законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна, за змістом якого якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про громадянство»).

4. Обставини справи, встановлені в ході судового розгляду

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи громадянином України, під час перевірки документів при перетині державного кордону України 09.03.2022 року пред`явила інспектору прикордонної служби документ - свідоцтво на повернення іноземця громадянина Вірменії № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 та отримавши дозвіл представника прикордонної служби перетнула державний кордон на виїзд з України.

Вищевикладені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами:

1) протоколом про адміністративне правопорушення, зміст якого викладено вище;

2) витягом з бази даних «Ризик» ГАІС «Гарт 1/П», з якого вбачається, що Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності перетнула кордон України 09.03.2022 року на виїзд як громадянин Республіки Вірменія на підставі документу - свідоцтва на повернення іноземця № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 ;

3) наданими в судовому засіданні поясненнями Начальника ГІПК відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 яка пояснила, що через значний сплив часу, точних обставин перетину Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не пам`ятає, але підтверджує надані нею раніше письмові пояснення про те, що ця особа надала їй на перевірку документів свідоцтво на повернення іноземця, інших документів не надавала;

4) іншими матеріалами справи;

5. Оцінка позиції сторони захисту

Враховуючи, що Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності отримала дозвіл на перетин кордону за умов того, що свідоцтво про народження не входить до переліку документів за якими здійснюється таких перетин, а при внесенні на виконання встановленого порядку уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби до відповідної бази даних інформації, документом, на підставі якого надано дозвіл на перетин кордону вказано свідоцтво про повернення іноземця, суд критично оцінює пояснення Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що свідоцтво про повернення іноземця нею інспектору прикордонної служби не пред`являлось, а останнім було надано особі дозвіл на перетин кордону лише за умов пред`явлення свідоцтва про народження.

При цьому, суд враховує, що внесення інформації до бази даних про перетин кордону та складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалось різними посадовими особами Державної прикордонної служби, а різниця часу між цими діями становить більш ніж п`ять місяців.

За викладеного, суд не може погодитись з правовою позицією сторони захисту про наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на те, що Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності перетинала кордон України в офіційно дозволених місцях, а представниками Держприкордонслужби безпідставно зазначено, що остання має громадянство іншої держави.

6. Мотиви та оцінка суду

З огляду на принцип єдиного громадянства, пред`явлення громадянином України при перетині державного кордону документів, отриманих ним як громадянином іноземної держави (зокрема і свідоцтва про повернення іноземця) - суперечить статті 3 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», оскільки такий документ надає право на перетин кордону особою саме як громадянином іноземної держави, а не як громадянином України, а тому в обставинах правових відносин з представником державної влади України, яким є інспектор прикордонної служби, такий документ не є належним та відповідним, оскільки не надає громадянину України права на перетин кордону.

В той же час, суд звертає увагу на те, що дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковані органами Державної прикордонної служби як спроба перетину державного кордону України без відповідних документів, в той час як в ході судового розгляду було встановлено, що ця особа за вищевикладених обставин - перетнула державний кордон.

Європейський суд з прав людини неодноразово озвучував позицію про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справи "Лучанінова проти України", рішення від 09.06.2011; "Малофєєва проти Росії", рішення від 30.05.2013, "Карелін проти Росії" рішення від 20.09.2016).

За викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність сформульованого в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 КУпАП, а саме у спробі незаконного перетину кордону без відповідних документів.

7. Висновки суду

За викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність у даному випадку в діях Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, обвинувачення у вчиненні якого, сформульовано в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями статтею 283 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Суддя Титов А.О.