ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку

на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

11 січня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., перевіривши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , мешканку АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КпАП України і накладено на неї штраф в сумі 85 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

На вказану постанову суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити їй строк на апеляційне оскарження рішення суду та скасувати його.

Свої вимоги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду обґрунтовує тим, що повідомлення про дату, час та місце розгляду справи не отримувала, як і не отримала постанови суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апелянта ОСОБА_1 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати.

Частина 2 статті 294 КУпАП передбачає, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

ЄУНСС №727/7966/21 Головуючий у І інстанції: Слободян Г.М.

Провадження №33/822/35/22 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ст. 294 КУпАП

Як вбачається із матеріалів справи, постанова районного суду відносно ОСОБА_1 була винесена судом 05 жовтня 2021 року. Апеляційна скарга на вказану постанову подана апелянтом, лише 29 грудня 2021 року, що підтверджується відтиском штемпеля вхідної кореспонденції суду, тобто поза межами встановленого законом строку на її оскарження.

Так, з постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 не була присутньою в судовому засідання 05 жовтня 2021 року.

З досліджених судом матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 направлялося повідомлення на адресу: АДРЕСА_1 , яку остання вказала в протоколі про адміністративне правопорушення та сповіщалося про дату, час та місце слухання справи, а саме на 22.09.2021 р. о 09 год. 10 хв., однак відомості про отримання відсутні.

05 жовтня 2021 року Шевченківським районним судом прийнято рішення в даному адміністративному провадженні.

01 листопада 2021 року на зазначену ОСОБА_1 адресу в протоколі про адміністративне правопорушення судом направлено копію постанови від 05.10.2021 р..

Крім того, 22 листопада 2021 року, ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про надання копії постанови районного суду від 12 листопада 2021 року, при цьому вказуючи прізвище судді, номер справи та провадження прийнятої постанови 05 жовтня 2021 року.

24 листопада 2021 року районним судом, повторно, на адресу ОСОБА_1 було направлено копію постанови суду від 05 жовтня 2021 року.

09 грудня 2021 року Чернівецьким апеляційним судом відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 05 жовтня 2021 року, у зв`язку із оскарженням не існуючої постанови районного суду.

16 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, направляє на адресу суду першої інстанції заяву про видачу копії постанови суду від 05 жовтня 2021 року, проте отримує її в суді лише 24 грудня 2021 року.

28 грудня 2021 року ОСОБА_1 , повторно, через поштове відділення направила апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, ОСОБА_1 була обізнана про те, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому буде розглядатися в судовому порядку. Крім того, з моменту отримання, а саме 22.11.2021 року, постанови ДВС про арешт коштів боржника, яке було запроваджено на підставі Постанови суду від 05.10.2021 року, ОСОБА_1 не вжила всіх можливих заходів для подання апеляційної скарги на рішення суду І-ї інстанції від 05 жовтня 2021 року в межах строків, передбачених ст. 294 КУпАП.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (вирішеної справи/остаточного судового рішення), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Також, слід звернути увагу на те, що апелянт мав можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду, шляхом звернення з клопотанням про надання копії постанови суду та у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянт не навів обґрунтованих підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. 289, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу із доданими матеріалами повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська