Справа № 367/1646/22
Провадження №3/367/1181/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.06.2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 760943 - 03.06.2022 року о 16.45 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , влаштував сварку зі своєю донькою ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП.

Статтею 173-2 КУпАП визначена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП серед іншого, протокол має містити нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини кримінально-процесуальний аспект статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поширює свою дію на справи про адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає покарання у виді адміністративного арешту (п. 42 рішення у справі «Karelin v Russia» від 20 вересня 2016 року за заявою № 926/08).

Суддя зазначає, що оскільки санкцією як ч. 1, так і ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, серед інших, передбачене покарання у виді адміністративного арешту, при розгляді справ щодо цих правопорушень, необхідно дотримуватися гарантій визначених у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно із пп. «а», пар. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, обвинувачений має бути повідомлений «негайно» і «детально» про причину обвинувачення, тобто реальні факти проти нього, які становлять основу обвинувачення, та про характер обвинувачення, а саме правову кваліфікацію цих фактів. В кримінальних справах вимога надання повної та докладної інформації стосовно обвинувачення проти підсудного є суттєвою передумовою для забезпечення справедливого провадження (п. 59 рішення у справі «Mattoccia v Italy» від 25 липня 2000 року за заявою 23969/94).

Вивчивши надані в розпорядження суду матеріали у справі про адміністративні правопорушення, судом встановлено, що протокол не містить правової кваліфікації адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_1 .

Таким чином, внаслідок цього неможливо забезпечити справедливе провадження у справі щодо нього.

Окрім того, ОСОБА_1 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився, в присутності двох понятих, відомості щодо місця проживання яких в протоколі не зазначено, а інші матеріали справи таких відомостей не містять.

До того ж, ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення не отримав, зі змістом протоколу не ознайомлений, письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у справі відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Отже, оскільки протокол не відповідає вимогам ч. 1 ст. 254 КУпАП, він є незаконним, а усі інші долучені до нього докази недопустимими.

Таким чином, задля уникнення порушення пп. «а», пар. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та оскільки в матеріалах відсутні допустимі докази, суддя вважає, що єдиним правильним рішенням буде - закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (протокол серії ВАБ №760943 від 03.06.2022 року) закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням -http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Я.М.Третяк