Справа № 346/4405/21
Провадження № 33/4808/547/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Гуцуляка О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 4.04.2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 02 вересня 2021 року о 10 год. 14 хв. в м. Коломия, по вул. Богуна керував транспортним засобом марки "Renault Megane", номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи при цьому з ознаками наркотичного сп`яніння, та, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови судді. Вважає її незаконною, необгрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із істотними порушеннями матеріальних та процесуальних норм. Вказує, що згідно з матеріалів справи, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак в рапорті поліцейського зазначено, що він був доставлений в Коломийську ЦРЛ де було проведено огляд на факт вживання наркотичних речовин, а саме марихуани, тест позитивний. Тому на думку апелянта, було порушено порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки медичний огляд був проведений, а лікарський висновок щодо нього про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння в матеріалах справи немає і при цьому протокол був складений про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що лабораторні дослідження на виявлення стану наркотичного сп`яніння були проведені з грубими порушеннями. Оспорює той факт, що йому пропонувалося пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, висновок щодо результатів медичного огляду у закладі охорони здоров`я відсутній, таким чином відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для справи. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки ні він, ні захисник не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, з 11.04.2022 року по 25.04.2022 року перебував на лікарняному, в умовах війни про існування постанови дізнався з запізненням. Просить постанову скасувати, провадження у справі про притягнення його до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пропущений апелянтом апеляційний строк підлягає поновленню для забезпечення доступу особи до правосуддя, оскільки ні він, ні його захисник у судовому засіданні не були, копію постанови ними отримано із затриманням, також ОСОБА_1 в той час перебував на лікарняному, його захисник був зайнятий у територіальній обороні, що перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.

В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, що підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 , як при складанні протоколу, так і при процедурі пройти огляд на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і не забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника. Таке порушення його права на захист в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підставу вважати всі здобуті дані та докази у справі недопустимими доказами.

Істотним процесуальним порушенням права ОСОБА_1 на захист є встановлений апеляційним судом факт невручення йому копії протоколу, що є порушенням ст. 254 КУпАП і є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне обвинувачення.

Захисником подані документи, які підтверджують, що в той час ОСОБА_1 працівниками поліції було доставлено до медзакладу і йому було проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння, який було підтверджено. Це означає, що складений протокол про те, що він відмовився від такого огляду не відповідає дійсності, слід було складати протокол про інше правопорушення керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння.

Долучений до матеріалів справи відеозапис є неповним та знятий уривками і не відтворює всі обставин оформлення протоколу щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому поліцейським слід було виконати вимоги ст. 266 ч.2 КУпАП та залучити двох свідків, що не було виконано.

Суд не вирішив клопотання захисника про допит свідка, який складав протокол, що також слід віднести до порушення ОСОБА_1 права на судовий захист і справедливий суд.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушниці. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд чи повернення протоколу на дооформлення в апеляційного суду немає повноважень.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню як невмотивована й необґрунтована.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови щодо ОСОБА_1 .

Враховуючи вимогу ст. 247 п.7 КУпАП про закриття розпочатої справи про адміністративне правопорушення внаслідок закінчення строків накладення стягнення та у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день пройшов 1-річний строк давності накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, у цій справі, то постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі вказаної норми закону.

Розгляд справи судом першої інстанції без ОСОБА_1 та його захисникаапеляційний суд не відносить до істотного порушення його права на захист, оскільки згідно чинного законодавства та практики ЄСПЛ він зобов`язаний був постійно цікавитись долею своєї справи у суді й не допускати судового розгляду без них.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Коломийського міськрайонного суду від 4.04.2022 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький