17.10.2022 Єдиний унікальний № 371/102/22
провадження № 3/371/99/22
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 3/371/99/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук А.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 23 січня 2022 року серії ДПР18 №183161, складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та додані до протоколу матеріали,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 23 січня 2022 року інспектором СРПП ВП № 2 Обухівського РУП капітаном поліції Приходьком В.В. складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №183161, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу, 23 січня 2022 року о 00 годині 15 хвилин в с. Іванівка вул. Залізнична, 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатор Drager 6810, показник приладу 1,45 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що автомобілем керував його брат, в автомобілі закінчився бензин тому брат залишив автомобіль на місці зупинки, а він приїхав з каністрою заправити автомобіль, при цьому автомобілем не керував, оскільки в цей час приїхали працівники поліції.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Біленчук С.В. підтримав пояснення ОСОБА_1 , додавши, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що справа підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи на наступне.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз змісту диспозиції зазначеної статті КУпАП дає підстави дійти до висновку, що суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення є виключно особа, яка керує транспортним засобом, а отже у відповідності до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, під час розгляду справи суддя повинен з`ясувати чи доводять зібрані по справі докази факт того, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення керувала транспортним засобом. Лише після з`ясування наявності доказів цього підлягає встановленню чи доводять матеріали справи факт перебування цієї особи в стані алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 23 січня 2022 року о 00 годині 15 хвилин в с. Іванівка по вул. Залізнична, 3, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_2 .

До матеріалів справи не додано відео, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 керує автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_2 . На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано лише проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, перебуваючи у поліцейському автомобілі, при цьому табло газоаналізатору Drager 6810 не показую жодного показника рівня алкоголю в організмі ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В свою чергу за відсутності законодавчого визначення поняття керування транспортного засобу, суд, виходячи із аналізу ПДР, яке під цим розуміє вчинення активних дій пов`язаних із безпосереднім приведенням транспортного засобу до руху, який розпочинається та закінчується із запуску двигуна транспортного засобу, належних доказів чого справа не містить.

Особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить відповідальності за замах на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 130 КУпАП України, суд, виходить з того, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 7 КУпАП та ст. ст. 221, 251-252, 254, 256, 276, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Київського апеляційного суду.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис А.С. Поліщук

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук