Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Домецького Олексія Ігоровича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись із постановою суду, захисника ОСОБА_1 адвокат Домецький О.І. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а тому працівники поліції не вправі були вимагати проходження огляду на стан сп`яніння. Наголошує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували, що він здійснював керування автомобілем, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

У матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/3413/22 Суддя в суді І інстанції Наумов С.В.

Провадження № 33/4815/631/22 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

оскаржуваної постанови, а тому, враховуючи введення в Україні воєнного стану, з метою не порушення права останнього на доступ до правосуддя, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Таким чином, предметом доказування даної категорії справ є факт керування особою автомобілем, наявність у неї ознак сп`яніння та її відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №298739 від 27 лютого 2022 року вбачається, що 27.02.2022 року о 21 год. 45 хв., у м. Рівне, по вул. С. Бандери, 61, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та проведення такого огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість ОСОБА_1 категорично заперечує вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки він не керував автомобілем.

Свідками у протоколі про адміністративне правопорушення вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

У протоколі вказано, що до нього додається: акт огляду, направлення, диск з відео, зобов`язання, пояснення.

Разом з цим, матеріали справи не містять відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

З наявної у матеріалах справи відповіді Департаменту патрульної поліції УПП в Рівненській області від 13.04.202 року вбачається, що станом на час розгляду справи місцевим судом, строк зберігання відео з портативного відео реєстратора минув, у зв`язку з чим надання відео є неможливим.

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції. Нагрудна відеокамера повинна активовуватися працівником патрульної поліції та знаходитися у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами і здійснювати безперервну відео фіксацію подій.

Таким чином, фактично єдиний об`єктивний доказ, що міг підтвердити здійснення ОСОБА_1 функцій водія, у матеріалах справи відсутній. При цьому, вказані у протоколі свідки, даного факту об`єктивно підтвердити не можуть, оскільки вони залучалися працівниками поліції на стадії огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Відсутність належних, об`єктивних та беззаперечних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем, унеможливлює притягнення його до відповідальності за відмову від огляду на стан сп`яніння.

Крім того, працівниками поліції належним чином не оформленні адміністративні матеріали, адже в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також в направленні на такий огляд до медичного закладу не вказано, що ОСОБА_1 відмовився від огляду, а зазначено, що огляд ні в першому,ні в другому випадку не проводився.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи, що працівниками поліції належним чином не оформлені адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 , не зазначено, що він відмовлявся від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту керування автомобілем, що ним категорично заперечується, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, при винесенні місцевим судом оскаржуваної постанови, порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного та передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Домецького Олексія Ігоровича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Домецькому Олексію Ігоровичу строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Домецького Олексія Ігоровича задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2022 року скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.