Справа № 747/76/22
Провадження№ 3/747/47/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Талалаївка матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2022 року в 12 год 19 хв в с Липове на вул Колгоспна водій ОСОБА_1 керував мопедом «Карпати» з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, суду показав, що його працівники поліції не зупиняли, він просто стояв на вулиці з мопедом і розмовляв з працівником поліції ОСОБА_2 ,який по телефону викликав інших працівників поліції, і коли вони під`їхали, то саме в той момент він стояв, а не керував мопедом.

Суд, заслухав пояснення ОСОБА_1 , повно та всебічно дослідив матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З диску з відеозаписом, який долучений працівниками поліції до матеріалів протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 керував мопедом. Коли до нього під`їхали працівники поліції і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Алкофор», то ОСОБА_1 відмовився, дана відмова зафіксована відеозаписом. Крім того, відеозаписом зафіксована відмова проїхати в медичний заклад для освідування та те, що він повідомив, що випив вдома алкоголь. Також суд вважає за необхідне зазначити, що стиль розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції, який зафіксований на диску, без заперечень вказує на те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння розмовляв зухвало із застосуванням ненормативної лексики. Працівниками поліції після складання протоколу було вжито необхідних превентивних заходів для недопущення даної особи до подальшого керування транспортним засобом мопедом.

Суд приходить до висновку, що зазначений відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів. Зазначений відеозапис стосується ОСОБА_1 та переданий до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Вказаний відеозапис містить відомості, що підтверджують вчинене адміністративне правопорушення, а тому береться судом до уваги при винесенні постанови.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 ПДР України і в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Його вина в порушенні Правил дорожнього руху повністю доведена та підтверджується дослідженими матеріалами справи. Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення крім дослідженого в судовому засіданні відеозапису також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 16.05.2022 року серії ДПР 18 № 473808. Невизнання ним своєї вини суд визнає як спосіб захисту і уникнення від накладення адміністративного стягнення.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З врахуванням наведеного, особи порушника, суд вважає, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього можливо накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з роз`ясненням наслідків порушень строків сплати штрафу. Крім того, у відповідності до положень ч.5 ст. 283 КУпАП із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 496, 20 грн.

Керуючись ст. 268, 283, 284, 308, ст. 130 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 496 грн 20 коп.

Роз`яснити положення ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу ДВС за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Л.В.Тіщенко