Справа № 727/8602/22
Провадження № 3/727/3325/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м.Чернівці

суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого ПП ОСОБА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

У відповідності із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 247118 ОСОБА_1 , 23.09.2022 року, о 01:40 год., в м. Чернівці, по проспекту Незалежності, 127б керував автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`ягніння, огляд на наявність якого зі згоди водія було проведено на місці із застосуванням спеціального приладу Алкотест Драгер ARBH-06833, результат 1,00 %. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні 28.10.2022 року ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 23.09.2022 року він дійсно вживав спиртні напої, проте транспортним засобом після цього не керував, а перебував у ньому в якості пасажира.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові та відеоматеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про доведеність вини правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України, при зазначених в протоколі обставинах, виходячи з наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені норми закону, особа, яка складає адміністративний протокол, має в повній мірі довести обставини, викладені в ньому, та вину порушника у інкримінуємому йому правопорушенні.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний встановити ряд обставин: чи було вчинене адміністративне правопорушення, винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відомості про жодну із вищевказаних причин для зупинки транспортного засобу у матеріалах справи відсутні.

Крім того, з переглянутого судом в судовому засіданні відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що, коли працівники поліції підійшли до автомобіля Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 знаходиться на передньому пасажирському сидінні, а не за кермом, факту зупинки, руху автомобіля на відео не зафіксовано. Під час спілкування із працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово повідомляв їм, що не керував автомобілем, а є його пасажиром; цим транспортним засобом керувала дівчина, яка, злякавшись працівників поліції, перемістилась на заднє сидіння.

Як видно із цього ж відеозапису, дівчина, яка перебуває в цьому ж автомобілі, також підтверджує, що саме вона ним керувала, проте, ігноруючи такі її доводи та доводи ОСОБА_1 , працівники поліції після згоди останнього на їх вимогу пройти огляд на стан сп`яніння та отримання його результатів 1,00% склали на нього протокол за порушення вимог п.2.9а ПДР, тобто за ч.1 ст.130 КУПаП .

Таким чином, оскільки причин для зупинки автомобіля у працівників поліції не було, факту керування автомобілем ОСОБА_1 не зафіксовано, знаходження у транспортному засобі, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У матеріалах справи є тільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, яка була складена у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вимогу працівників поліції, однак дане порушення виявлено після перевірки у нього документів, а тому не доводить керування ним автомобілем

Отже, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом в розумінні визначення такого поняття та законної зупинки автомобілю працівниками поліції, а на припущеннях доказування ґрунтуватись не може.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення, зокрема керування транспортним засобом, що, в силу ст.247 КУпАП, є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись п.1 ст.247, ст. ст.283,284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене у нього посвідчення водія НОМЕР_2 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апе-ляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.Є.Бойко