ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2772/22Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П.
Провадження № 33/817/506/22 Доповідач - Коструба Г.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 р. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 26 вересня 2022 року у м. Тернополі адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної-особи підприємця,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164-16 та ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

У відповідності до ст. 29 КУпАП застосовано конфіскацію до предметів торгівлі, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, згідно квитанцій №96 та 97 від 12 лютого 2022 р.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову місцевого суду скасувати, закрити провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164-16, ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складів даних адміністративних правопорушень, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а також на підставі порушення судом першої інстанції приписів статті 268 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2022 р., яке мотивує тим, що на території України з 24 лютого 2022 р. введено воєнний стан, у зв`язку з чим можуть бути продовжені процесуальні строки.

Жодних інших підстав для поновлення пропущеного строку в доданому до апеляційної скарги клопотанні про поновлення строку не наведено.

Розглянувши матеріали справи, доводи клопотання, прихожу до висновку, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а скаргу повернути апелянту, виходячи з таких міркувань.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.

Відповідно до вищенаведеної норми закону апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена 12 квітня 2022 р. ОСОБА_1 як особа, що притягувалась до адміністративної відповідальності, був належним чином повідомлений про день, час, та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, що дало підстави суду розглянути справу без його участі. Відповідно до приписів ст. 285 КУпАП копія постанови Тернопільського міськрайонного суду від 12 квітня 2022 р. відносно ОСОБА_1 була направлена останньому рекомендованим повідомленням 14 квітня 2022 р., яке він отримав 14 травня 2022 р.

26 липня 2022 р. на вищевказану постанову ОСОБА_1 вперше подав апеляційну скаргу та клопотання, відповідно до якого просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 05 серпня 2022 р. в задоволенні клопотання про поновлення строку відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто апелянту.

30 серпня 2022 р. ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на оскаржуване рішення місцевого суду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 вересня 2022 р. відмовлено ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження та повернуто йому апеляційну скаргу.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, про які він вказує в своєму клопотанні про поновлення строку, уже були предметом розгляду Тернопільського апеляційного суду і в поновленні строку з цих підстав було відмовлено.

Нову апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 12 вересня 2022 року одночасно із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване такими ж обставинами, які наведені в попередніх клопотаннях і були предметом розгляду апеляційного суду, а саме, що на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, у зв`язку з чим можуть бути продовжені процесуальні строки.

Однак, ці обставини уже були предметом розгляду апеляційного суду і їм вже надана правова оцінка. Зокрема, в постанові апеляційного суду від 02 вересня 2022 року зазначено, що на території Тернопільської області будь-які бойові дії, з початку воєнного стану і по даний час, не відбувались, а тому жодних обставин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану, які б перешкоджали чи унеможливлювали подати апеляційну скаргу у встановлені строки, апелянтом не зазначено та в суд апеляційної інстанції не представлено.

В новому клопотанні про поновлення строку, яке згідно штампу на конверті 12 вересня 2022 р. адресоване апеляційному суду (а. с. 76), не наведено жодних інших поважних причин, які об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу вчасно, тобто з врахуванням дати ознайомлення з оскаржуваним рішенням місцевого суду апелянтом (14 травня 2022р.), до подання ним апеляційної скарги (26 липня 2022 р.)

Зазначена апелянтом причина пропуску строку не може бути визнана поважною, оскільки до поважних причин пропуску строку на оскарження судових рішень слід віднести обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на подачу скарги, подати її своєчасно.

Поважними причинами можуть бути, зокрема: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо, смерть або важка хвороба близького родича учасника процесу тощо, або інші причини, які унеможливили своєчасне звернення до суду.

Поважність причин пропуску має довести апелянт, котрий заявив таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, з первинною апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 26 липня 2022 р., тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного ст. 289 КУпАП.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку .

Відтак, причини для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження відсутні, оскільки у апелянта була можливість скористатись своїм процесуальним правом та подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Враховуючи викладене, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 12 квітня 2022 року не вбачаю, а тому відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164-16, ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу в зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба