Справа №345/1413/22
Провадження № 3/345/543/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2022 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , українця

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031860 від 31.05.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 31.05.2022 о 21 год. 22 хв. в м.Калуш по вул. Хіміків, 22 керував автомобілем Honda АТ5742 НН, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями він порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_2 - захисник Коцан Р.І. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 31 травня 2022 року ввечері з наміром перегнати свій автомобіль до гаражу від» їхав від свого будинку декілька метрів та був зупинений працівниками поліції. В ході розмови з працівниками поліції стан здоров`я ОСОБА_1 почав погіршуватися, про що ним було повідомлено працівників поліції та зазначив. Що він являється інвалідом 3 групи. В той момент він був погодився пройти тест на визначення стану алкоголю, однак у зв`язку з поганим самопочуттям пере телефонував до свого знайомого ОСОБА_3 та попросив його під`їхати та перевезти його автомобіль у гараж. Коли ОСОБА_3 прийшов, то працівники поліції дали підписати йому якісь документи, про те, що він зобов`язується доставити автомобіль , та після цього поїхали. ОСОБА_3 сів за кермо його автомобіля та відігнав його в гараж. Зазначає, що у присутності ОСОБА_3 . ОСОБА_1 ніхто не пропонував проходити жодного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 не відомо, що за свідок зазначений у протоколі, оскільки крім нього, працівників поліції, його сина та ОСОБА_3 на місці не було. Зважаючи на викладене захисник ствердив , що докази вини його підзахисного є неналежними та недопустими, зокрема, зміст протоколу не відповідає фактичним обставинам справи. Так, із долученого до матеріалів справи відеозапису не вбачається присутності тих свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Отже, працівниками поліції не надано належних доказів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , не надано жодних доказів факту умисного ним вчинення адміністративного правопорушення. За наведених обставин просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Кобзана Р.М. з приводу його відсутності на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення в якості свідка та вказав, що він приїхав до ОСОБА_1 , оскільки той йому сповістив, що погано себе почуває і просить відігнати його автомобіль від будинку до гаражу. При цьому він не чув , як працівники поліції пропонували, а ОСОБА_1 відмовлявся від проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння. Він тільки зобов`язався доставити автомобіль ОСОБА_1 , оскільки останній погано себе почував. Ствердив, що іншого свідка на місці зупинки ОСОБА_1 не було, окрім нього. А ті пояснення, які надані працівниками поліції не відповідають дійсності.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. Так, згідно вказаного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Поліцейський повинен залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

При огляді в судовому засіданні диску з відеофіксації події, яка мала місце 31.05.2022 о 22.21 год., встановлено, що на записі відсутня як пропозиція працівниками поліції так і відмова ОСОБА_1 від проходження тесту на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Драгер та відмова їхати в медичний заклад.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

У вказаному протоколі серії ААБ №031860 від 31.05.2022 року про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП зазначені: дата і місце складання протоколу, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків; разом з тим, цей зміст суперечить відеозапису.

Так, під час перегляду в суді відеозапису долученого працівниками поліції, вбачається, що поліцейські на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 жодних свідків немає, а в протоколі зазначено наявність двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Натомість, допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3 зазначив, що насправді його не було на місці складання вказаного протоколу, і він не чув як працівники поліції пропонували пройти а ОСОБА_1 відмовлявся від проходження тесту на факт вживання алкоголю. Також окрім нього ніякого свідка більше не було. Він справді підписував зобов`язання про доставку автомобіля, однак про подію він дізнався зі слів ОСОБА_1 та продемонстрованого в судовому засіданні відео.

А тому, суд приходить до висновку, що вказані свідки, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення були відсутні при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння, а свідок ОСОБА_4 взагалі відсутній.

Без належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення і прийняти законне рішення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст. 256 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі, зокрема визнання неналежним цей доказ винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, в судовому засіданні досліджені та встановлені дані про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить дані про двох свідків, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки їх не було виявлено, ні при огляді відеозапису, ні з наданих пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 .

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: