ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2022 року справа № 542/967/22

провадження № 3/542/404/22

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Кашуба М.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за частиною 1 статті 155-1 КпАП України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 - ФОП, будучи особою, що проводить розрахунки в магазині АДРЕСА_2 не забезпечила: проведення розрахункових операцій на повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій; ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, чим порушила пункт 1 та пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Надала телефонограму, в якій просила адміністративний матеріал відносно неї розглядати за її відсутності, вину визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, просила суворо не карати.

Крім визнання вини, винність ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 2390 від 11.08.2022, актом фактичної перевірки № 601840 від 12.08.2022, пояснюючою запискою головного державного інспектора відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Полтавській області Литовченко А.О.

Досліджені матеріали справи та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене статтею 155-1 ч. 1 КУпАП.

Так, згідно зі статтею 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення визнається порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно з п.1, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

За змістом положень статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд визнає визнання вини та щире розкаяння.

При цьому, обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення суд дійшов таких висновків.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом, з тим, відповідно до статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу ОСОБА_1 , яка свою вину визнала повністю, щиро розкаялася, зробила для себе належний висновок, просила суворо її не карати, приходжу до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 155-1 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

За змістом положень частини 2 статті 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з оголошенням усного зауваження, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 22, частиною 1 статті 155-1, статтями 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 155-1 КУпАП.

На підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.