КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/2020/2021
Справа № 753/1351/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за захисника участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Миколаєнко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Миколаєнко Олени Василівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Йорданії, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та на підставі положень ст. 36 КУпАП остаточно накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 27.11.2021 року о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Kia Optima», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. М. Бажана, 8 у м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого, в порушення вимог п. 2.10 а) ПДР залишив місце пригоди.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, 13 червня 2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Миколаєнко О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 визнає себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, однак у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, винним себе не визнає. Так, суд зазначає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виїхав назустріч авто під керуванням ОСОБА_3 , після чого з місця пригоди поїхав. Однак, зазначене не підтверджується доказами, наданими самою ж потерпілою, яка зазначала, що вона спілкувалася з водієм автомобіля «Кіа Optima». Обидва автомобілі стояли, водії спілкувалися між собою, робили фотознімки пошкоджень. Не зрозуміло, з яких підстав водій автомобіля «Audi Q8» вирішила обмовити ОСОБА_1 , так як ніякого конфлікту між ними не було. Пошкодження на автомобілі незначне, обидва автовласники мають страхові поліси. У ОСОБА_1 не було ніяких підстав залишати місце події за власною ініціативою. В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що вони зі ОСОБА_7 спілкувалися абсолютно спокійно, він їй запропонував грошові кошти в розмірі, який повністю відшкодує завдану шкоду. ОСОБА_7 відмовилася, оскільки в неї є «КАСКО», тому викликала поліцію. Обидва водії зробили фото зіткнення автомобілів та чекали приїзду поліції в своїх автомобілях. Через півгодини ОСОБА_7 підійшла до автомобіля «Кіа Optima» та запитала у ОСОБА_1 , чи має він при собі страховий поліс, так як їй потрібно їхати додому, чекати поліцію вона не може. ОСОБА_1 надав свій поліс, який ОСОБА_7 сфотографувала. На цих фото видно, що поліс притримують руками для більш чіткішої зйомки. Також на фото, яке робила ОСОБА_8 , видно, що в автомобілі «Кіа Optima» водія за кермом немає, а стоїть він з правого боку від свого автомобіля. Суд не звернув уваги на те, що відео IMG_7769 спірний доказ, оскільки це не оригінальний запис ДТП, а зйомка водія таксі Uber, який переглядає відеозапис ДТП, і саме фінал, де автомобіль «Кіа Optima» від`їжджає. На цьому відео видно, що авто «Audi Q8» також збирається їхати, так як ввімкнені вогні на авто. Тобто це не суперечить поясненням ОСОБА_9 . Крім того, маючи запис ДТП, чому водій таксі не надав його в повному обсязі працівникам поліції, а надав можливість невідомій особі зробити відео, як він переглядає цей відеозапис. Також на цьому епізоді відеозапису не видно ніяких сторонніх осіб, тому не зрозуміло, навіщо ОСОБА_7 вигадала якихось циган, що до неї чіплялися. Крім того, судом проігноровано той факт, що пояснення ОСОБА_7 суперечать один одному. Обставини, на які посилався ОСОБА_1 в своїх поясненнях, може підтвердити свідок, яка була пасажиркою автомобіля «Кіа Optima».

Крім того, суд першої інстанції при визначенні виду стягнення, зазначає «враховуючи особу правопорушника», проте, що саме в особі правопорушника спонукало суд призначити більш серйозне стягнення, передбачене санкцією ст. 122-4 КУпАП, в постанові суду не зазначено. Навпаки, особа правопорушника характеризується дуже добре. З наданих матеріалів видно, що за весь час його водійської практики ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності лише двічі - 06.11.2021 р. - за ст. 124 КУпАП, та 16.01.2020 року - за ч. 10 ст. 121 КУпАП за перевезення дитини в авто без ременя безпеки. Ніяких інших притягнень до кримінальної чи адміністративної відповідальності немає. ДТП за даною справою є незначним, без заподіяння шкоди людині, а автомобіль потерпілої зазнав незначних ушкоджень, які не спричинили неможливість користування цим автомобілем, є наявні страхові поліси. Тому не зрозуміло, чому суд прийняв рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Одночасно в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року.

В клопотанні про поновлення строку захисник ОСОБА_1 - адвокат Миколаєнко О.В. посилалась на те, що ОСОБА_1 не зміг з`явитися до судового засідання у зв`язку з захворюванням на СОVID-19, що підтверджується медичною довідкою. Судом не було оповіщено ОСОБА_1 про прийняте рішення. Про прийняту постанову стало відомо лише 08.02.2022 року під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Апеляційну скаргу на зазначене судове рішення було подано 17.02.2022 року. Таким чином, строк на подання апеляційної скарги апелянтом не пропущено. Однак постановою судді Київського апеляційного суду від 02.05.2022 року апеляційну скаргу було повернуто в зв`язку з тим, що не подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вказану постанову Київського апеляційного суду отримано захисником Миколаєнко О.В. 08.06.2022 року, а тому строк на подання апеляційної скарги пропущено з поважних причин.

Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено судом 27 січня 2022 року за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності або його захисника.

Будь-яких даних про направлення ОСОБА_1 копії постанови від 27 січня 2022 року матеріали провадження не містять. Згідно з наявною в матеріалах справи розпискою, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови суду 08 лютого 2022 року.

17 лютого 2022 року захисник ОСОБА_1 - Миколаєнко О.В. звернулась з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 травня 2022 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

08 червня 2022 року захисник ОСОБА_1 - Миколаєнко О.В. отримала копію постанови Київського апеляційного суду від 02 травня 2022 року, про що свідчить її заява про видачу копії судового рішення та розписка про отримання.

13 червня 2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Миколаєнко О.В. повторно подала апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року.

Отже, в матеріалах справи відсутні дані на спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, щодо дати отримання копії постанови суду та пропуску у зв`язку з цим строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Миколаєнко О.В. підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та другий учасник ДТП - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4-6 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За викладених обставин, судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та другого учасника ДТП - ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Миколаєнко О.В., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, стороною захисту оскаржується постанова в частині визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та застосований судом вид адміністративного стягнення за скоєне правопорушення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , винність якого у порушенні ним п. 2.10 а) Правил дорожнього руху підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами по справі, за які настає відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ААД № 204241 від 28.12.2021 року, ОСОБА_1 , 27.11.2021 року о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Kia Optima», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. М. Бажана, 8 у м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу в результаті сталось зіткнення з автомобілем «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ААД № 204242 від 28.12.2021 року, ОСОБА_1 , 27.11.2021 року о 15 год. 10 хв., рухаючись по пр. М. Бажана, 8 у м. Києві, керуючи автомобілем «Kia Optima», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 від 28.12.2021 року, відібраних старшим інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП капітаном поліції Кривецьким Є.О. під час складення протоколу, ОСОБА_1 свою провину у тому, що він вдарив інший автомобіль, фактично не заперечував. При цьому зазначив, що із поспілкувавшись із водієм автомобіля «Audi Q8» вирішили, що вона не має претензій щодо пошкоджень, тому не стала чекати на поліцію, мотивуючи тим, що поспішає до дитини, при цьому зробила фото його автомобіля та страхового полісу.

Із письмових пояснень іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 , отриманих 27.11.2021 року інспектором роти №2 батальйону №4 полку №2 з ОПБ старшим лейтенантом поліції Пастух О.О. вбачається, що ОСОБА_3 , 27.11.2021 року, о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснюючи виїзд із парковки «McDonald's», що по пр. М. Бажана, 8 у м. Києві, отримала удар від автомобіля марки «Kia Optima», д.н.з. НОМЕР_1 , коли рухалась своєю смугою. Водій заїхав на паркову на великий швидкості і поїхав по полосі виїзду їй назустріч. Спочатку водій поводив себе неадекватно, але потім визнав вину і запропоновував 100 $, щоб вона не викликала поліцію. Після відмови ОСОБА_3 , водій трохи посидівши в своєму авто, втік з місця ДТП. В її автомобілі пошкоджена накладка на бампер біля датчиків, а також є подряпини на бампері.

Крім того, з пояснень ОСОБА_3 , отриманих 13.12.2021 року інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП капітаном поліції Кривецьким Є.О., вбачається, що парковці «McDonald's» по пр. М. Бажана, 8 у м. Києві, в неї на великій швидкості, розігнавшись, врізався автомобіль «Kia Optima», д.н.з. НОМЕР_1 . Водій вказаного транспортного засобу спочатку поводив себе неадекватно, вийшовши став кричати на неї, однак коли за неї заступилися інші учасники дорожнього руху, він змінив свій тон. За пару хвилин до цього, їй у вікно настирливо стукали цигани та просили гроші, а після ДТП підійшли та стали сміятися, кажучи, що краще би вона дала їм грошей, дешевше було би. Водій автомобіля «Kia Optima», д.н.з. НОМЕР_1 , щось крикнув їм на незрозумілій для неї мові та вони втекли. Водій був проти виклику поліції і пропонував розійтись. Після її відмови, через деякий час він втік з місця ДТП.

Згідно з рапортом інспектора поліції УПП у м. Києві, 27.11.2021 року, під час патрулювання Дарницького району м. Києва, в складі екіпажу «Рубін-0201», від чергового по місту Київ-55 отримано виклик - «ДТП без травмованих», за адресою: м. Київ, вул. Бажана, 8. Прибувши за вказаною адресою, до них звернулася заявник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що вона, виїжджаючи із парковки «McDonald's», що по пр. М. Бажана, 8 у м. Києві, отримала удар від автомобіля марки «Kia Optima», д.н.з. НОМЕР_1 , який виїхав їй на зустріч, після чого з місця пригоди поїхав.

Зі схеми місця ДТП, яка складена уповноваженою особою, вбачається, що схема підписана без будь-яких зауважень лише ОСОБА_3 , на якій відображено механічні пошкодження транспортного засобу «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_2 та зафіксовано його місце розташування.

Крім того, судом було оглянуто відеозапис, який долучено до матеріалів справи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.10а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стаття 122-4 КупАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що дослідженими під час апеляційного розгляду скарги доказами, які є належними та допустимими, підтверджено наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Судом першої інстанції були враховані обставини, визначені ст. 23, 33, 36 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення відповідно до вимог КУпАП.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, суд визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому ним не оскаржується доведеність його вини у вчиненні цього правопорушення.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 був причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.11.2021 року о 15 год. 10 хв., на пр. М. Бажана, 8 у м. Києві на парковці «McDonald's».

При цьому, з наданих ОСОБА_1 пояснень від 28.12.2021 року вбачається, що водій «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_2 не стала чекати на поліцію, оскільки поспішала до дитини, при цьому зробила фото його автомобіля та страхового полісу. В апеляційній скарзі наголошує на тому, що обидва водії зробили фото зіткнення автомобілів та чекали приїзду поліції в своїх автомобілях, однак через півгодини ОСОБА_7 підійшла ОСОБА_1 і спитала, чи має він при собі страховий поліс, оскільки їй потрібно їхати додому, чекати поліцію вона не може. Тобто ОСОБА_1 фактично не заперечує того факту, що він залишив місце події.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 залишив місце події, оскільки ОСОБА_3 повідомила йому, що їй потрібно їхати додому і вона не може чекати поліцію, тобто фактично вважав, що інцидент вичерпаний, не ґрунтуються на вимогах закону.

ОСОБА_1 , будучи особою, який отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язаний знати Правила дорожнього руху України.

Згідно з п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно з п. 2.11 ПДР України, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Отже за змістом вказаних положень ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний чекати прибуття працівників поліції, або у разі взаємної згоди водіїв - прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею, або має право залишити місце ДТП у разі складення водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).

Отже, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, всупереч п. 2.10 (а) ПДР України, залишив місце події, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином апеляційний суд вважає, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП є правильним, отже підстав для скасування постанови суду в цій частині немає.

Крім того, відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відео IMG_7769 є неналежним доказом, не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, всупереч п. 2.10 (а) ПДР України, залишив місце події.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості застосування судом адміністративного стягнення за скоєне правопорушення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік суд апеляційної інстанції також відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом статей 33, 36 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією ст.124 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкцією ст.122-4 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Враховуючи фактичні обставини справи, а саме те, що ОСОБА_1 не дотримавшись безпечного інтервалу здійснив зіткнення з автомобілем «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , пошкодивши його, залишив місце пригоди, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік є справедливим та необхідним для виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, вчинення дорожньо-транспортної пригоди і залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, доведеність вини правопорушника, за відсутності обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вид обраного стягнення, адже судом було застосовано не найбільш суворий вид стягнення, що передбачений санкцією даної статті.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не вбачається.

З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення в частині визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та закриття провадження в цій частині.

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено. Отже, апеляційна скарга Миколаєнко О.В. , подана в інтересах ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - Миколаєнко Олени Василівни про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Миколаєнко Олени Василівни - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук