Справа № 442/837/22 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 33/811/926/22 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю захисника адвоката Барнацького П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2022 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07.02.2022 о 16:49 год. на вул. Шевченка в с. Грушів керував автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить тест № 1126, який проводився на вул. Шевченка в с. Грушів, результат тесту 0,27%, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР.

На постанову судді Бойчук Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову, провадження у справі закрити.

Зазначає, що 24 червня 2022 року звернувся до суду із заявою про надання довідки про рух справи, оскільки не отримував повідомлень з суду та будь-який процесуальних рішень. 04 липня 2022 року йому було надано копію постанови, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Захисник Барнацький П.С. у суді апеляційної інстанції підтримав клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив задоволити. Вказав, що ОСОБА_1 подавав клопотання про відкладення розгляду справи, тому суд зобов`язаний був таке клопотання задоволити. Також зазначив, що причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання пов`язані із оголошенням в Україні воєнного стану, та зайняття ОСОБА_1 волонтерською діяльністю.

Заслухавши пояснення захисника Барнацького П.С., перевіривши доводи наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку апеляційного оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Апеляційний суд не вбачає правових підстав для поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження судового рішення і доводи щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження до уваги не бере з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, апеляційним судом повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення учаснику процесу копії цієї постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржена постанова винесена 28 березня 2022 року, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем подання апеляційної скарги є 07.04.2022.

09 липня 2022 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, та зазначенням, підстав пропуску строку, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , копія постанови йому не скеровувалась, ним було подане клопотання про відкладення розгляду, але суддя прийняла оскаржену постанову, чим порушила його право на захист. 24 червня 2022 року він звернувся до суду із заявою про надання довідки про рух справи, 04 липня 2022 року йому надано копію постанови.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи призначався судом на 09:15 год. 28.02.2022 та на 08:40 год. 28.03.2022 і судові повістки про виклик скеровувались ОСОБА_1 , які він отримав, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 10-13).

21 березня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 21.03.2022 ознайомився з такими, про що наявна відмітка на заяві (а.с. 14).

28 березня 2022 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 15), у судове засідання на 08:40 год. 28.03.2022 не прибув.

У суді апеляційної інстанції захисник Барнацький П.С. не навів поважності причин неприбуття ОСОБА_1 в судове засідання 28.03.2022, натомість наголосив, що суд зобов`язаний був відкласти розгляд, враховуючи надходження клопотання про відкладення.

У клопотанні про відкладення розгляду ОСОБА_1 зазначав, що його захисник перебуває у м. Києві, на даний час вільне пересування по території України є обмеженим у зв`язку із воєнним станом.

У суді апеляційної інстанції адвокат Барнацький П.С. надав договір про надання правової допомоги укладений із ОСОБА_1 30.07.2022 та ордер на надання правничої (правової) допомоги від 30.07.2022, що свідчить про відсутність доказів про участь захисника на день подання клопотання про відкладення розгляду, а саме 28.03.2022, та підтверджує, що договір було укладено фактично після отримання судового рішення.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що у поданому клопотанні про відкладення судового розгляду ОСОБА_1 не зазначив про неможливість його неявки та не надав відповідних доказів про це, тому зазначення захисником Барнацьким П.С. про обов`язок суду щодо відкладення судового розгляду, та порушення судом права на захист є безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що подання особою клопотання про відкладення судового розгляду не покладає на суд обов`язку задовольнити його за умови, що в такому не наведено поважності причин неявки. Як вбачається з оскарженої постанови у такій суддя зазначила причин відмови у задоволенні клопотання мотивувавши це належним чином у своєму рішенні.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що з часу подання клопотання про відкладення розгляду 28.03.2022 до часу отримання судового рішення 04 липня 2022 року, ОСОБА_1 не цікавився результатами розгляду його клопотання та ходом розгляду справи.

Доводи захисника Барнацького П.С. про те, що ОСОБА_1 займався волонтерською діяльністю, тому не прибув у судове засідання, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки належних доказів суду апеляційної інстанції не надано. Також апеляційний суд звертає увагу на те, що до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 теж не прибув, та не повідомив суду причини своєї неявки.

З урахування наведеного вище у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо неможливості подання апеляційної скарги ОСОБА_1 у строк визначений законом, а зазначені причини неподання такої у клопотанні, є неповажними та не можуть бути підставою для поновлення цього строку.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року, Суд вказав, що необгрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачилися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановленій! нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На думку апеляційного суду наведені у клопотанні обставини для поновлення строку апеляційного оскарження, не дають підстав для визнання зазначених апелянтом причин пропуску апеляційного оскарження поважними, й у поновленні строку апеляційного оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах