Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/235/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, з вищою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Енергоагропрайм», ІПН НОМЕР_1

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.,

за участю:

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 11.05.2022 року о 15 год. 20 хв. в м. Кропивницький по вул. Генерала Родімцева, 10, керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Від проходження на Драгер відмовився. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій крім апеляційних вимог порушує питання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови районного суду.

Обгрунтовуючи поважність пропущеного строку, зазначає, що копію постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2022 р. він отримав 15 липня 2022 року в приміщенні суду, що підтверджується його підписом в матеріалах справи.

Разом з цим, про призначення справи до розгляду на 21 червня 2022 року він не був належним чином повідомлений. Йому було відомо, що складено протокол про адміністративне правопорушення. За допомогою сайту «Судова влада» здійснював пошук за своїм прізвищем - ОСОБА_2 , проте пошук не давава результатів, оскільки публікувалась дата призначеної справи на прізвище ОСОБА_3 , саме таке прізвище і зазначено в оскаржуваній постанові, тому посилання суду в постанові на ту обставину, що «на офіційному сайті Судової влади http://court.gov.ua/assignments/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду» дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні» не відповідає дійсності, оскільки його прізвище там не зазначалось.

З цих підстав вважає, що строк на подання апеляційної скарги ним пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

За наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку постанова є незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки винесена з грубим порушенням норм процесуального права, обставини справи були з`ясовані не повно. Судом першої інстанції були істотно порушенні його права та законні інтереси внаслідок чого судове рішення підлягає безумовному скасуванню через порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що районний суд в порушення вимог закону направив йому повістку-повідомлення за 3 дні до судового засідання, крім того письмове повідомлення про розгляд справи йому не було вручено, а вручено іншій особі, оскільки він в цей час виконував обов`язки в рядах територіальної оборони та був за межами міста, що є грубим порушенням права на участь в судовому засіданні, зокрема його позбавлено права надавати пояснення, докази, захищати свої права.

Таким чином, розгляд справи відбувся за відсутності належного повідомлення його про дату та місце розгляду справи, що потягло за собою в подальшому незаконне притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу.

Крім того, судове рішення підлягає безумовному скасуванню з огляду на складений працівниками поліції протокол складений з недотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

З приводу порушення ПДР України, то ОСОБА_1 категорично заперечує обставини викладені у ньому.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які начебто підтверджують факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте вказані особи були присутні при складенні вказаного протоколу, а при відмові від проходження не були присутні, що є грубим порушенням вимог інструкції.

Також, апелянт вважає, що інспектор, який склав протокол, не надав докази його провини, а саме факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи, що він не відмовлявся від проходження огляду, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, з цих підстав оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Крім того, під час складання протоколу працівниками поліції було грубо порушено порядок проходження огляду осіб на виявлення алкогольного сп`яніння.

Зокрема коли працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовився, але поцікавився в якості кого він буде проходити такий огляд, та пізніше погодився пройти його у медичному закладі. У лікарні я відмовився продути «Драгер», оскільки він повідомив, що не керував транспортним засобом, однак лікар написав у висновку, що він відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Під час складання протоколу, окрім працівників поліції більше нікого не було.

За таких умов, при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп 'яніння і складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно нього працівниками поліції допущено істотні порушення вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1395, Інструкції №1452/735, оскільки при складанні відповідного адміністративного протоколу про відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не забезпечено присутність двох незаінтересованих свідків, які б могли підтвердити чи спростувати факт його відмови від проведення такого огляду.

Вказані обставини, залишилися поза увагою суду першої інстанції та їм не надана належна та відповідна правова оцінка.

З цих підстав апелянт вважає, що в його діях не було порушень ПДР, в зв`язку з чим його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що пропущений строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2022 року в судовому засіданні Ленінського районного суду м.Кіровограда, ОСОБА_1 дійсно не був присутнім, копія постанови суду останнім була отримана 15.07.2022, а апеляційна скарга ним була подана 19.07.2022, тобто без зайвих зволікань у межах десятиденного строку.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2022 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 11.05.2022 року о 15 год. 20 хв. в м. Кропивницький по вул. Генерала Родімцева, 10, керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.

За таких обставин районний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056063 від 11.05.2022 року, з якого убачається, що 11.05.2022 року о 15 год. 20 хв. в м. Кропивницькому по вул. Генерала Родімцева, 10, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 ;

- відеозаписами, які додані до протоколу відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, на яких зафіксована відмова водія ОСОБА_1 на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER» та в закладі охорони здоров`я;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких вони підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідчення на встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 11 травня 2022 року у ОСОБА_1 а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, в розумінні розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи з результатом або відмови від такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду та те, що він не керував транспортним засобом не відповідає дійсності, оскільки такі доводи спростовуються наявним в матеріалах справи файлом відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Так, з відеофайлу вбачається, що працівник поліції на місці зупинки запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, проте останній категорично відмовився, сказавши «що не керував транспортним засобом».

Також факт відмови підтверджується направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3).

Вказане спростовує і доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутне направлення на огляд у лікаря нарколога.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані з наступних підстав.

Факт керування ОСОБА_1 11.05.2022 року о 15 год. 20 хв. в м. Кропивницькому по вул. Генерала Родімцева, 10, марки «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_2 , підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначили, що на блок пост за вищевказаною адресою за кермом даного транспортного засобу прибув саме ОСОБА_1 .

В апеляційному суді ОСОБА_1 зазначив про те, що за кермом даного автомобіля перебував його товариш ОСОБА_6 та просив викликати його до суду для надання відповідних показів.

Проте, такі доводи ОСОБА_1 суперечать матеріалам справи, зокрема з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 перебуває один біля транспортного засобу «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_2 та не зазначає працівникам поліції щодо керування даним транспортним засобом іншою особою. Не містить і апеляційна скарга доводів щодо керування транспортним засобом ОСОБА_6 , відсутні об`єктитвні данні щодо підтвердження керування іншою особою, а тому апеляційний суд вважає такі доводи надуманими та такими, що надані з метою уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час відмови від проходження огляду у лікаря нарколога не було залучено свідків, є безпідставні, оскільки Законом України № 1231-ІХ від 16 лютого 2021 року ст.266 КУпАП викладено у новій редакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даній справі під час складання протоколу поліцейським застосовані технічні засоби відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу, а відтак присутність двох свідків не потребується.

Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, оскільки апеляційний суд поновив ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а тому останній скористався правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, виклавши свої заперечення в апеляційній скарзі та надавши свої пояснення в апеляційному суді.

Проте, надані апелянтом докази та наведені аргументи не вказують на помилковість висновків судді районного суду суду та незаконність ухваленого рішення.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко