Справа №731/548/21
Провадження №3/731/88/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Борсук А.В.,

особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не маючого статусу особи з інвалідністю або УБД, не є депутатом, 22 березня 2021 року та 02 червня 2021 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2021 року, о 16 год. 06 хв., в с. Світличне, по провулку Миру, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Будучи двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративних стягнень за вчинення аналогічних правопорушень, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У подальшому, 31 грудня 2021 року, о 22 год. 54 хв., в смт Варва, по вулиці Космонавтів, поблизу будівлі 2А, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, днз НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови. Будучи двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративних стягнень за вчинення аналогічних правопорушень, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 11 січня 2022 року справи про адміністративні правопорушення № 731/548/21 (протокол серії ДПР18 № 383773) за ч. 3 ст. 130 КУпАП та № 731/14/22 (протокол серії ДПР18 № 473736) за ч. 3 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 13 листопада 2021 року, близько 16 год. 00 хв., він дійсно керував автомобілем марки ВАЗ 2107, днз НОМЕР_2 , який не знаходиться у його власності, проте алкогольних напоїв не вживав. Працівники поліції його не зупиняли, а під`їхали до двору, біля якого він зупинився самостійно, після чого запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Від вказаної пропозиції він відмовився, оскільки вважав, що для проходження огляду не було жодних підстав.

Щодо події складення протоколу за фактом керування автомобілем 31 грудня 2021 року пояснив, що він не керував автомобілем марки ВАЗ 2108, днз НОМЕР_3 , а перебував на пасажирському сидінні. В нього була зламана рука, а автомобілем керував його товариш гр. ОСОБА_2 . Крім них в автомобілі ще була його дружина. Він був у стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому детально подій не пам`ятає. В подальшому відмовився від допиту свідка ОСОБА_2 , мотивуючи це тим, що не він був за кермом автомобіля 31.12.2021 р. а інший водій гр. ОСОБА_3 .

Захисник Матвієнко В.М. зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 383773, складеному щодо події, яка відбулася 13 листопада 2021 року, не зазначено рік складення протоколу. З відеозапису від 13 листопада 2021 року вбачається, що запис на відеореєстраторі здійснювався о 16 годині 06 хвилин, а запис на бодікамері поліцейського - о 17 годині 07 хвилин, що свідчить про відсутність безперервної фіксації або про збій в налаштуваннях позначки часу на пристроях відеозапису. Крім того, під час складання протоколу працівниками поліції не було роз`яснено процесуальні права, а водія не було відсторонено від керування. Наведене викликає сумніви у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові пройти огляд на стан сп`яніння саме після зупинки його працівниками поліції.

За фактом подій 31 грудня 2021 року вказав, що працівники поліції не забезпечили проведення огляду автомобіля, зважаючи на що є сумніви щодо вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення. В судове засідання 31.08.2022 року захисник не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 130 КУпАП правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння після того, як вона двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення. Відповідно до диспозиції вказаної статті обставинами, які підлягають перевірці при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, є факт відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, факт керування вказаною особою транспортним засобом та той факт, що особа двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення: серії ДПР18 № 383773, складеним 13 листопада 2021 року (а.с. 3), та серії ДПР18 № 473736, складеним 31 грудня 2021 року (а.с. 19), у яких зазначено особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративних правопорушень, а також зазначено про відеофіксацію порушень;

- копією постанови Варвинського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2021 року у справі № 731/173/21, яка підтверджує притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме за повторну протягом року відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів (а.с. 4-5);

- відеозаписом з відеореєстратора та бодікамери від 13 листопада 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перед поворотом праворуч не ввімкнув показчик повороту, що є порушенням ПДР України, автомобіль не мав заднього правого бризковика, що було достатньою підставою для зупинки транспортного засобу та після спілкування і виявлення ознак сп`яніння, пред`явлення поліцейськими вимоги пройти огляд на стан сп`яніння; аналогічно, відеозаписом підтверджується, що водій мав ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння (порушення мови, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, уповільнена міміка, вживання нецензурних слів), а на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі водій різними шляхами ухилявся від відповіді та відмовився від проходження огляду (а.с. 11);

- відеозаписом з відеореєстратора та бодікамери від 31 грудня 2021 року, з якого вбачається, що автомобіль ВАЗ перед поворотом праворуч не ввімкнув показчик повороту, і в автомобілі не працював правий габаритний ліхтар, що було достатньою підставою для зупинки транспортного засобу та пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння; водій ОСОБА_1 повідомив, що окрім нього в автомобілі нікого немає, відмовився відкрити авто для огляду, мав ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, характерна для стану сп`яніння міміка, вживання нецензурних слів), а на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, заперечував факт керування транспортним засобом та відмовився від проходження огляду (а.с. 22).

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою від 22 березня 2021 року у справі № 731/34/21 (а.с. 31-32) ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Суд критично ставиться до аргументів сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі серії ДПР18 № 383773, складеного 13 листопада 2021 року, через різницю у часі, яка спостерігається на відеозаписах з відеореєстратора та бодікамери, доданих до вказаного протоколу. Незважаючи на різницю у позначці часу, яка становить одну годину одну хвилину, з відеозаписів чітко вбачається, що кадри, зафіксовані на обох відеопристроях, відбувалися в один час, адже спостерігається логічна послідовність подій: працівники поліції переслідують автомобіль під керуванням ОСОБА_1 на службовому автомобілі, ОСОБА_1 зупиняється, працівники поліції теж, вони підходять до авто ОСОБА_1 та пропонують йому пройти огляд на стан сп`яніння саме після зупинки та безпосередньо після факту керування, на що ОСОБА_1 неодноразово відмовляється.

Сама невідповідність часу, вказаного на відеозаписі з бодікамери, не може вважатись, на думку суду, істотним порушення, яке призвело до недопустимості цього доказу. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність визнання даного доказу належним, допустимим, та таким, що свідчить про обґрунтованість складеного протоколу.

Аналогічно, відсутність в протоколі №383773 вказівки на рік, хоча і є недоліком протоколу, проте не перешкоджає встановленню наявності події та складу адміністративного правопорушення загалом.

З таких обставин суд сприймає доводи сторони захисту як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинені порушення.

Також, суд критично ставиться до позиції сторони захисту в частині того, що водій ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки мав перелом руки, а крім нього в автівці знаходився водій та ще один пасажир. Ця позиція суду ґрунтується на тому, що фізичний стан водія дозволяв йому керувати автомобілем, оскільки за оцінкою суду не був критичним та таким, що взагалі унеможливлював керування автомобілем. Крім того, працівники поліції неодноразово підходили до автомобіля та фільмували його, і ознак перебування в ньому інших людей з відеозапису не вбачається. Сам ОСОБА_1 надав пояснення працівникам поліції (таймкод відеозапису 22 год. 56 хв. 09 с.), що після його виходу з автомобіля, там нікого немає. І врешті, на вимогу поліції ОСОБА_1 не надав їм можливості здійснити поверхневий огляд автомобіля, хоча діючи добросовісно, водій мав це зробити та фактичними діями обґрунтувати свої заперечення стосовно факту керування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказав, що 31 грудня 2022 року близько 23 години він керував транспортним засобом ВАЗ 2108, і віз в якості пасажирів подружжя своїх друзів ОСОБА_4 . Вони рухались від лікарні в смт Варва в сторону с.Світличне. На перехресті проїхали прямо, та заїхали на заправку. Під`їхали працівники поліції, та спілкувались з ОСОБА_4 . Він не виходив з автомобіля, оскільки не мав при собі водійського посвідчення. Чому ОСОБА_4 повідомляв працівникам поліції що в автомобілі нікого не було свідок пояснити не зміг, а після перегляду відеозапису згадав, що на заправку вони заїжджали декілька раз, перед цим відвідували магазин що неподалік.

Оцінюючи покази свідка суд сприймає їх критично, зокрема через непослідовність самого ОСОБА_1 , який в ході розгляду стверджував, що автомобілем керував гр. ОСОБА_2 , згодом, змінив свою позицію, та вказав, що це був свідок ОСОБА_3 ; непослідовності показів самого свідка ОСОБА_5 , який після надання пояснень та перегляду відеозапису згадав, що на заправку вони заїжджали декілька раз. Крім того, досліджене судом відео не містить ознак перебування в автомобілі інших осіб.

Статтею 266 КУпАП та пунктом 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків.

В силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, а доказами у справі є, зокрема, документи, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушень вимог пункту п.2.5. ПДР України, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки водій, будучи двічі протягом року притягнутим до відповідальності за відмову від огляду на стан сп`яніння (22 березня 2021 року та 02 червня 2021 року), знову відмовився від огляду на стан сп`яніння (13 листопада 2021 року та 31 грудня 2021 року), відповідні його дії та ознаки сп`яніння були зафіксовані засобами відеофіксації та у протоколах про адміністративні правопорушення працівниками поліції, то це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно з ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Копією постанови Варвинського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2021 року у справі № 731/173/21 підтверджується, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме за повторну протягом року відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та застосовано до нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців 20 (двадцять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с. 4-5).

З огляду на наведене, при призначенні ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами необхідно приєднати невідбуту частину стягнення, яке було застосоване постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2021 року у справі № 731/173/21 за ч. 2 ст. 130 КУпАП. За підрахунками суду, станом на 31 серпня 2022 року вказана невідбута частина стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами становить 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців 21 день.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

З реєстраційної картки транспортного засобу, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 383773, складеного 13 листопада 2021 року, вбачається, що легковий автомобіль ВАЗ 2107, днз НОМЕР_2 , 1983 року випуску, бежевого кольору, з 12 травня 2004 року зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 473736, складеного 31 грудня 2021 року, автомобіль ВАЗ 2108, днз НОМЕР_3 , також не належить ОСОБА_1 , а належить ОСОБА_7 .

Отже, оскільки транспортні засоби, які стали знаряддям вчинення адміністративних правопорушень, не належать порушнику, у суду відсутні підстави для застосування такого виду стягнення як конфіскація.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 , суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, зокрема їх підвищену суспільну небезпеку, враховуючи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема те, що ОСОБА_1 систематично порушує порядок користування правом керування транспортними засобами, зважаючи на належність транспортних засобів іншим особам, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортних засобів.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 29, ч. 2, 3 ст. 30, ст. 40-1, ч. 3 ст. 130, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортних засобів.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, до стягнення, призначеного ОСОБА_1 цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення, яке було застосоване постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2021 року у справі № 731/173/21 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, яка становить 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців 21 день, та застосувати до ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 14 (чотирнадцять) років 6 (шість) місяців 21 день, без конфіскації транспортних засобів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко