КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Бардадим Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва 26 листопада 2021 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закриття на підставі пункту 7 статті 247 провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва 26 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX від 16.02.2021, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Згідно з постановою судді Бодров О.В. 24 серпня 2021 року о 23:45 год., керуючи транспортним засобом «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральна Садова в м. Києві, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 , після чого зник з місця ДТП, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 2.10а), 10.9 ПДР.

Також особа, що притягається до адміністративної відповідальності, 25 серпня 2021 року о 00:05 керувала транспортним засобом «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Садова, 34-А, буд. 24 у м. Києві, згідно з проведеним оглядом за допомогою алкотестеру «Drager», у присутності двох свідків, в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим порушені вимоги п. 2.9а) ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва 26 листопада 2021 року, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 124-4 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що у резолютивній частині постанови Дніпровського районного суду м. Києва 26 листопада 2021 року не зазначено та не конкретизовано за яким саме складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, встановлено вину ОСОБА_1 .

Так, особа може бути визнана винною за вчинення дій, що відповідають конкретному, одному (або декільком із вищенаведених) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, але з цього приводу суддя районного суду у резолютивній частині постанови нічого не зазначила та не конкретизувала, що робить вказану постанову від 26 листопада 2020 року незрозумілою, з точки зору обґрунтованості вини ОСОБА_1 за відсутності точної кваліфікації його дій за КУпАП.

Окрім того, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суддею Дніпровського райсуду м. Києва не вірно та упереджено надано оцінку зібраним по справі доказам, які стосуються визначення точного місця згаданої ДТП, в яку можливо потрапив громадянин ОСОБА_2 24 серпня 2021 року.

Апелянт вважає, що з аналізу протоколів про адміністративне правопорушення можна зробити висновок, що працівниками поліції не зазначено точного місця, де можливо, відбувалася аварія за участю автомобіля «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 .

У протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 220648, зазначено, що ОСОБА_1 , начебто, здійснив ДТП за адресою: м. Київ, вул. Садова 34-а. буд. 24, натомість у протоколі, серії ААБ № 220647 працівником поліції зазначається, що ДТП між вказаними транспортними засобами відбулася по вул. Центральній Садовій, на Русанівських садах в м. Києві. В рапорті від 24 серпня 2021 року працівника поліції Перестороніна Р. зазначається, що дана подія мала місце в м. Києві по вул. 15-та Садова, на Русанівських садах.

Разом з тим, у своїх письмових поясненнях, доданих до адмінінстративного матеріалу, водій авто «Фольцваген - Тігуан» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 взагалі спочатку зазначає, що ДТП відбулася на 8-й лінії Русанівських садів в м. Києві, а на відео, яке на магнітних носіях електронної інформації додане до матеріалів справи,. ОСОБА_2 взагалі повідомляє працівникам поліції про те, що ДТП відбулася на 15-й лінії Русанівських садів в м. Києві.

Окрім того, про точне місце ДТП в своїх письмових поясненнях нічого не повідомляє і свідок - ОСОБА_3 .

Тому, на думку апелянта, твердження в постанові судді районного суду про те, що ДТП відбулася саме по вул. Центральній садовій, на Русанівських садах в м. Києві є сумнівним, а приймаючи до уваги той факт, що ані працівники поліції, ані ОСОБА_2 , ані свідок ОСОБА_4 до суду не викликались для надання показів з даного приводу, то це свідчить про спрощений, поверхневий, формальний підхід судді районного суду до розгляду справи.

Окрім того, постанова судді про встановлення місця ДТП ґрунтується на даних схеми ДТП, яку склали працівники патрульної поліції по вул. Центральній Садовій на Русанівських садах в м. Києві, проте схема ДТП за своїм змістом є необ`єктивною та не може бути визнана належним та допустимим доказом по справі, оскільки з дослідженого в суді відеоматеріалу видно, що ця графічна схема складалася поліцейськими вже після того, як ОСОБА_2 , в порушення норм чинного законодавства, зник на своєму автомобілі «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 з місця дорожньо-транспортної пригоди, про що вказали поліцейські і це зафіксовано на відеозапису.

Окрім того, згідно з наявним у справі відеозаписом патрульні поліцейські при спілкуванні з ОСОБА_2 повідомляють останнього про те, що він в порушення вимого чинного законодавства незаконно зник з місця ДТП, при цьому один з патрульних поліцейських вказує, що він володіє інформацією про те, що дана ДТП сталася на Броварському проспекті в м. Києві.

Даний факт також повністю виключає причетність ОСОБА_1 до вчинення будь-якої дорожньо-транспортної пригоди у тому числі і за участю автомобіля «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

З цього можна зробити впевнений висновок, що дані стосовно дати та часу складання відносно апелянта протоколів та графічної схеми ДТП, які досліджувались в рамках справи № 755/15239/21, є необ`єктивними і такими, які складені не в хронологічній послідовності та не у реальному часі.

Окрім того, з відеозапису також убачається, що патрульні поліцейські збираються оформлювати схему ДТП вже після огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, домовляючись також між собою про те, які протоколи складати у першу чергу, а які в останню чергу і які дати та час проставляти у цих протоколах та у графічній схемі ДТП, що свідчить про те, що дані стосовно дати та часу складання відносно нього протоколів та графічної схеми ДТП, які досліджувались в рамках справи є необ`єктивними і такими, які складені не в хронологічній послідовності, з необ`єктивним змістом та не у реальному часі.

Також апелянт вказує, що у постанові судді не надана оцінка змісту листа від 20 жовтня 2021 року № 329-аз/125/12/01-2021 ГУ Національної поліції у м. Києві у відповідь на запит адвоката.

За змістом вказаного листа ГУ НП у м. Києві, водій автомобіля «Volkswagen», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 24 серпня 2021 року двічі звертався на телефонну спецлінію «102».

Перший раз о 23 год. 27 хв. 56 сек. з повідомленням про те, що: « У Дніпровському районі м. Києва, біля станції метро «Лівобережна» в його авто начебто в`їхав автомобіль «Volkswagen-Кадді» д/н НОМЕР_1 і їде у напрямку де будується міст, він його переслідує, заїхали десь на Русанівські сади».

Другий раз ОСОБА_2 о 23 год. 43 хв., звернувся на телефонну спецлінію «102» з повідомленням, що: «Він на Русанівських садах, начебто, знайшов водія, який попередньо вчинив ДТП біля станції метро «Лівобережна», просить терміново направити наряд поліції».

Вказані повідомлення ОСОБА_2 було зареєстровано в ЄО Дніпровського УП за № 85633.

Виходячи зі змісту згаданого листа ГУ НП у м. Києві, водій ОСОБА_2 24 серпня 2021 року потрапив у ДТП не на Русанівських садах, а біля станції метро «Лівобережна» в м. Києві, що повністю нівелює дані та зміст всіх, без виключення, протоколів складених відносно ОСОБА_1 та нівелює дані графічної схеми ДТП складеної працівниками поліції по вул. Центральній садовій, на Русанівських садах в м. Києві, а також пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .

Даний факт також повністю виключає причетність ОСОБА_1 до вчинення будь-якої дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі, і за участю автомобіля ««Volkswagen» д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Окрім того, у постанові від 26 листопада 2021 року суддя, як на доказ причетності ОСОБА_1 до згаданої ДТП з незрозумілих причин, посилається на наявність по всьому периметру кузову його авто ««Volkswagen - Кадді», д/н НОМЕР_1 механічних ушкоджень, відлущення фарби.

Однак, ОСОБА_1 не приймав участі у даній дорожньо-транспортній пригоді і характер вказаної ДТП не припускає пошкоджень авто по всьому периметру.

Про конкретне пошкодження авто ««Volkswagen- Кадді», д/н НОМЕР_1 , як результат даної аварії, суддею в постанові від 26 листопада 2021 року не вказано.

Також апелянт зазначає, що зранку 24 серпня 2021 року їздив на вказаному авто по своїм власним справам, а приблизно о 14.00 год. повернувся додому і припаркував автомобіль по вул. Садовій, на Русанівських садах в м. Києві, приблизно за 50 метрів від свого будинку, в тупиковому провулку.

Близько 22 години 24 серпня 2021 року до нього приїхав товариш - ОСОБА_5 та запропонував випити горілки, на що ОСОБА_1 погодився, однак запропонував пити горілку в салоні його авто ««Volkswagen - Кадді» оскільки, не хотів вживати алкоголь вдома, в присутності неповнолітнього сина.

Приблизно о 23 год. 55 хв., до його припаркованого авто під`їхав автомобіль патрульної поліції, з якого вийшли поліцейські і підійшовши до його автомобіля стали вимагати, щоб він та його товариш вийшли з автомобіля.

На запитання про причину такої вимоги працівники поліції, нічого не пояснюючи, у грубій формі схопили його за одяг, витягли з автомобіля і надягли на руки металеві кайданки (наручники).

Після цього, працівники поліції, не маючи на те дозволу ОСОБА_1 та дозволу суду провели незаконний обшук його машини «Volkswagen - Кадді» д/н НОМЕР_1 .

Аналогічні за змістом покази в суді надав також ОСОБА_5 , однак суддею вказані при прийнятті остаточного рішення по справі до уваги взяті не були.

В подальшому, співробітники поліції запропонували пройти тест на наявність у алкогольного сп`яніння, при цьому він не міг працівникам поліції нічого заперечити, оскільки перебував у наручниках і не міг вільно рухатися.

Під час тесту на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою газоаналізатору «Драгер» він також перебував у наручниках.

Вказаний тест виявив наявність у нього алкогольного сп`яніння, проте факту перебування в стані алкогольного сп`яніння він не заперечував, оскільки до цього, протягом майже двох годин, в салоні свого припаркованого авто пив горілку зі своїм приятелем.

Після цього, поліцейські склали відносно нього три протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП.

При цьому, він просив надати можливість скористатися правовою допомогою адвоката, однак це прохання поліцейські проігнорували, грубо порушивши тим самим право на захист.

Йому пояснили, що підозрюють у тому, що ввечері, 24 серпня 2021 року він, начебто, вчинив ДТП, керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та втік з місця пригоди, однак він пояснював працівникам поліції, що з 14 год. 00 хв. 24 серпня 2021 року він нікуди не виїжджав, а тому і не міг вчинити ніякого ДТП, а також я не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, проте працівники поліції слухати його не захотіли, посилаючись на те, що на задніх дверцятах багажнику його авто - ««Volkswagen - Кадді» д/н НОМЕР_1 є в наявності механічні пошкодження, що, начебто, свідчить про участь машини в аварії.

Проте, згадані механічні пошкодження на машині не свіжі, а з цими ушкодженнями ОСОБА_1 дане авто придбав декілька років тому.

Окрім того, апелянт вказує, що з відеоматеріалу убачається, що він не чинив співробітникам поліції ніякого опору, поводився чемно та спокійно з працівниками поліції, не намагався втекти, постійно наголошував на незаконності дій поліцейських щодо безпідставного застосування по відношенню до нього спецзасобів і постійно просив зняти з нього кайданки, однак суддею вказані обставини були проігноровані.

В подальшому, з приводу проведення працівниками поліції незаконного обшуку його машини та незаконного застосування спецзасобів, він звернувся з заявою до ДБР.

Окрім того, на думку апелянта, незаконне затримання та застосування по до нього металевих кайданок суттєво вплинуло на порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, з дослідженого в суді відеоматеріалу видно, що ОСОБА_1 перебуваючи в кайданках в салоні службового автомобіля поліцейських, категорично заперечує проти проведення огляду за допомогою спец.приладу - газоаналізатору «Драгер», не погоджується з його результатами та вимагає, щоб цей огляд було проведено у найближчому закладі охорони здоров`я, проте співробітники поліції провели огляд із застосуванням газоаналізатору «Драгер», відтак, на думку апелянта, процедура огляду на стан сп`яніння була проведена в порушення вимог ст. 266 КУпАП, Порядку затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008. Інструкції про Порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак сп`яніння затвердженої сумісним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Вказані нормативні акти не передбачають проведення огляду на стан сп`яніння із застосуванням до особи, яка оглядається спецзасобів, у тому числі металевих кайданок. При цьому, працівники поліції не відобразили факту застосування по відношенню до ОСОБА_1 адміністративного затримання та застосування спецзасобів - металевих кайданок, намагаючись скрити цей факт.

Окрім того, в постанові суддя районного суду вказала про значення свідків залучених під час проведення огляду на стан сп`яніння, за наявності яких відео фіксація процедури огляду стає другорядною дією, проте під час проведення огляду патрульними поліцейськими, у якості свідків були залучені сусіди ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими у ньогопротягом тривалого часу склалися неприязні стосунки.

При цьому, із дослідженого в суді відеоматеріалу видно, що під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх родичі висловлюються по відношенню до нього нецензурною лайкою, погрожують, ображають, що свідчить про упередженість цих свідків та порушення працівниками поліції процедури даного огляду, у зв`язку з недотриманням ними вимог пункту 6-го 2-го розділу Інструкції про Порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак сп`яніння затвердженої сумісним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, відповідно до якого до вказаної процедури не можуть бути залучені як свідки особи щодо неупередженості яких є сумніви.

Даний факт залишився поза увагою судді районного суду.

Отже, на думку апелянта, поза увагою судді залишились повна відсутність достатніх, належних та допустимих доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повна відсутність достатніх, належних та допустимих доказів щодо його причетності до ДТП за участю а/м ««Volkswagen - Тігуан» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , повна відсутність достатніх, належних та допустимих доказів щодо точного місця ДТП, яке можливо відбулося за участю а/м ««Volkswagen - Тігуан» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , наявність в діях патрульних поліцейських явних, грубих порушень законності процедури проведення огляду на стан мого сп`яніння; наявність грубого порушення права на захист, наявність в діях поліцейських, у наслідок зловживання ними своїми службовими обов`язками, грубого порушення чинного законодавства щодо застосування спецзасобів - металевих кайданок (наручників).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Бардадим Р.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколів про адміністративні правопорушення, даними схеми місця ДТП, даними, що містяться у результатах тесту «Drager» стосовно ОСОБА_1 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , даними відображеними у рапорті УПП від 24 серпня 2021 року, даними вказаними в акті огляду транспортного засобу «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 від 25 серпня 2021 року, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Доводи апелянта про те, що у резолютивній частині постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва 26 листопада 2021 року не зазначено та не конкретизовано за яким саме складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, встановлено вину ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки в резолютивній частині постанови судді вказано нормативний акт, за яким ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності із зазначенням частини статті КУпАП, а саме вказано, що особа притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею районного суду дотримано вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а постанова судді відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, отже доводи апеляційної скарги про упередженість судді районного суду та невідповідність постанови судді вимогам закону є необґрунтованими.

Щодо встановлення місця ДТП, то у постанові судді вказане місце по вул. Центральна Садова, як це зазначено в одному з протоколів, складених відносно ОСОБА_1 .

Разом з тим, згідно з наявними у справі матеріалами 24 серпня 2021 року о 23 годині 27 хвилин ОСОБА_2 повідомив, що біля станції метро Лівобережна водій автомобіля Фольксваген-Кадді ДТП, державний знак НОМЕР_1 яскраво-салатового кольору в`їхав в автомобіль під його керуванням та почав тікати з місця ДТП в напрямку, де будується міст, а ОСОБА_2 почав його переслідувати та заїхав на Русанівські сади.

О 23 годині 43 хвилини ОСОБА_2 повідомив поліцію, що він знайшов водія, який вчинив ДТП біля метро Лівобережна та просив терміново направити наряд поліції.

Наряд поліції прибув за адресою: м. Київ, вул. 34-а Садова, будинок № 24, де на той час перебували автомобіль «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 та його водій ОСОБА_9 , а також автомобіль «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 та його водій ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , листом ГУ НП у м. Києві за адвокатський запит та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Отже, ДТП за участю водіїв ОСОБА_10 та ОСОБА_2 дійсно сталася не за адресою, зазначеною у постанові судді районного суду.

Проте, вказана обставина не свідчить про непричетність ОСОБА_1 до вказаної ДТП, як це вважає апелянт, оскільки матеріалами справи доведено, що після вчинення ДТП ОСОБА_1 зник з місця пригоди, а також з місця ДТП поїхав і ОСОБА_2 , переслідуючи автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Працівники поліції прибули на місце виявлення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , вказаного ОСОБА_2 , та, починаючи з 23 години 50 хвилин, почали складати протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя апеляційного суду не бере до уваги наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 пояснення про його непричетність до вчинення ДТП, а також перебування в іншому місці в момент ДТП.

Під час складання протоколів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на місці їх виявлення були оглянуті автомобілі на предмет виявлених ушкоджень та встановлено, що в автомобілі «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 пошкоджено передній бампер, а в автомобілі «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 - кришка багажника, що підтверджує механізм вчинення ДТП, зазначений у постанові судді районного суду.

Доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки з наявних у справі матеріалів убачається, що огляд проведено у встановленому законом порядку.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 мав явні ознаки сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосування технічного засобу - приладу Драгер у присутності двох свідків та з фіксацією на нагрудну камеру поліцейського, результат тесту становить 2,08 ‰, який ОСОБА_1 не заперечувався.

Посилання в апеляційній скарзі на досліджений в суді відеоматеріал, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 , перебуваючи в кайданках в салоні службового автомобіля поліцейських, категорично заперечує проти проведення огляду за допомогою приладу - газоаналізатору «Драгер», не погоджується з його результатами та вимагає, щоб цей огляд було проведено у найближчому закладі охорони здоров`я, є голослівним, оскільки в матеріалах справи такий відеозапис відсутній.

Натомість, з наявного в матеріалах справи відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не заперечуючи виявленого у нього стану алкогольного сп`яніння, зауважує, що за це передбачені адміністративна відповідальність.

Також з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що до ОСОБА_1 застосовувались спеціальні засоби у виді кайданок, проте вказана обставина, на думку судді апеляційного суду, не вплинула на результат огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що під час складання протоколів про адміністративні правопорушення було порушено його право на захист є голослівними, оскільки матеріали справи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 просив надати йому можливість скористатися правовою допомогою адвоката, а поліцейські це прохання проігнорували.

Посилання апелянта на те, що при огляді на стан алкогольного сп`яніння в якості свідків були залучені його сусіди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими у ньогопротягом тривалого часу склалися неприязні стосунки, не можуть бути взятими до уваги, позаяк під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляв про існування таких стосунків поліцейським, та, окрім того, в матеріалах справи є відео, на якому зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень та незаконність і необґрунтованість постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва 26 листопада 2021 року є необґрунтованими, відтак суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування вказаного судового рішення та закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва про закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - залишити без змін.

При цьому ОСОБА_1 посилався на те, що станом на 13 вересня 2022 року сплинув річний термін, визначений ст. 38 КУпАП, протягом якого можливе накладення адміністративного стягнення.

Клопотання ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не може бути задоволено, оскільки п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у разі закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи, а не на момент перегляду справи суддею апеляційного суду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва 26 листопада 2021 року у межах строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ст. 38 КК України, і підстав для скасування чи зміни постанови судді щодо строків накладення адміністративного стягнення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва 26 листопада 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закриття на підставі пункту 7 статті 247 провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В.Ковальська

Справа №755/15239/21

Провадження № 33/824/424/2022

Суддя першої інстанції Бірса О.В.

Доповідач Ковальська В.В.