Справа №461/3833/22
Провадження №3/461/2293/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., з участю ОСОБА_1 , захисника Шишки О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2022 року о 14 год. 10 хв. в м.Львові по пл.А.Міцкевича,6 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом AUDI A4 НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, не реагують на світло; блідність шкірного покриву обличчя; жвавість. Від проходження медичного огляду на ознаки наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні захисник заперечив проти вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Надав пояснення аналогічні викладеним в письмових поясненнях. Просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав. Надав пояснення аналогічні викладеним в письмових поясненнях.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 розповів про нібито несправедливе ставлення поліцейського до ОСОБА_3 . Тому ці показання не спростовують факту відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У задоволенні клопотання захисника про виклик в судове засідання інших свідків суд відмовив, оскільки дані свідки не можуть підтвердити чи спростувати обставини, які стосуються адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємноввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Його вина підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №088181 від 12.07.2022 року;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від огляду на стан сп`яніння.

При цьому суд не погоджується з доводами ОСОБА_2 про упередженість поліцейських та про розгубленість ОСОБА_2 оскільки вони не спростовують факту відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Поліцейський на власний розсуд визначає наявність ознак наркотичного сп`яніння, які є підставою для проведення медичного огляду. Тобто, думка поліцейського щодо цього є суб`єктивною і не повинна обов`язково підтверджуватись або спростовуватись показаннями інших осіб, або водія. При наявності такої суб`єктивної думки поліцейського водій може або погодитись на проходження медогляду, або відмовитись. Але така відмова кваліфікується за ч.1 ст.130 КУпАП України. Розгубленість ОСОБА_2 не звільняє його від відповідальності.

З оглянутого судом відео, наданого поліцією, вбачається, що ОСОБА_2 категорично відмовився від проходження медичного огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Сам ОСОБА_2 також підтвердив в суді, що відмовився від проходження медичного огляд на стан наркотичного сп`яніння. Цими діями він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо неспівпадіння часу зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення з часом, який зазначений на камерах поліцейських суд не вважає це підставою для закриття провадження по справі, тому що суд допускає, що відеозапис з камер поліцейських можуть показувати дещо інший час. Тобто незначне відхилення в хвилинах.

Щодо доводів захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено номер будинку на місці зупинки транспортного засобу AUDI A4 НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , суд не приймає їх до уваги, оскільки зазначення помилкового номеру будинку на місці зупинки автомобіля жодним чином не спростовує факту вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, суд не може належним чином дослідити диск наданий захисником, оскільки такий при відкритті не відображає жодного відеофайлу.

Працівниками поліції дотримано вимогу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас протии Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

При цьому, суд зазначає, що зі змістом інкримінованого йому адміністративного правопорушення ОСОБА_2 був ознайомлений.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам п. 2.5 ПДР України, якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність водія ОСОБА_2 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з водія ОСОБА_2 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є.Радченко