ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1344/22Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 33/817/474/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Як визнав суд, ОСОБА_1 , який постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.09.2021 року визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 23 липня 2022 року о 20 год. 16 хв. в м. Кременець по вул. 107 Кременецької дивізії Тернопільської області, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Кіа Кларус», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810 Драгер, результат огляду - 3,27 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважає, постанову суду першої інстанції необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Стверджує, що всупереч вимог ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським не було чітко проінформовано його про конкретну причину зупинення транспортного засобу та не зазначено підстав такої зупинки.

Вказує, що він не порушував правила дорожнього руху, у зв`язку з чим не було причин для зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу, що автомобілем він не керував, оскільки в цей день передав його своєму товаришу.

Вважає, що працівниками поліції не дотримано вимог ст.266 КУпАП та Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 (надалі - "Інструкція").

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений до фактичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, містить ознаки монтажу, оскільки час фіксації нагрудними камерами працівниками патрульної поліції не збігається із часом зазначеним у протоколі.

Просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 497748, 23липня 2022 року о 20 год. 16 хв. в м. Кременець по вул. 107 Кременецької дивізії Тернопільської області ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Кіа Кларус», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд пройшов на місці за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810 Драгер, результат огляду - 3,27 проміле. Проїхати в КНП «Кременецька опорна ліарня» в присутності двох свідків відмовився.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративний правопорушення, об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції.

Зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківкою з газоналізаторі "Драгер", якими зафіксовано результат огляд ОСОБА_1 , яки становить 3, 27 проміле.

Ці ж обставини відображені у направленні на огляд водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції, яким був предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанції встановлено, що працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 повідомили йому причину зупинки транспортного засобу, що пов`язана з технічними несправностями автомобіля; назвали водієві виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння; запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також роз`яснили порядок проходження такого огляду, в тому числі і у закладі охорони здоров`я.

Такі дії працівників поліції повністю узгоджуються з приписами Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

Доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог вищевказаної Інструкції, про що він вказує в апеляційній скарзі, є безпідставні, оскільки наведені ним аргументи носять виключно суб`єктивний характер оцінки даного документу, не підтверджуються доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису і спростовуються доказами, дослідженими місцевим судом на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Безпідставними також є доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Як слідує з матеріалів відеофіксації правопорушення, на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції за кермом автомобіля «Кіа Кларус», номерний знак НОМЕР_1 , знаходився ОСОБА_1 ..

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не повідомляв, що не керував транспортним засобом.

Натомість, характер його поведінки після зупинки працівниками поліції транспортного засобу «Кіа Кларус», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 свідчить, що саме він керував вказаним транспортним засобом, що останній, фактично і не заперечував.

Крім того, доводи апелянта про відсутність факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є непереконливі і спростовуютьсяпостановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 191481 від 23.07.2022 року згідно з якою ОСОБА_1 23.07.2022 року керував транспортного засобу «Кіа Кларус», номерний знак НОМЕР_1 , у якого було розбито скло розсіювача.

Як слідує з матеріалів провадження, фіксація правопорушення проводилась за участі двох свідків, відомості про яких зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що узгоджується з вимогами ст.266 КУпАП.

За таких обставин, відсутність відомостей про технічний засіб, яким проводилась відеозйомка, на що апелянт звертає увагу, не спростовує доказового значення усіх фактичних даних на основі яких, у визначеному законом порядку суд встановив наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення.

Розбіжності в часі фіксації правопорушення, що відображено у протоколі про адмінправопорушення, чеку газоаналізатора, направленні на огляд у заклад охорони здоров`я та відозаписі з нагрудних камер поліцейських, на чому акцентує увагу апелянт, на думку суду є технічною помилкою, яка повністю спростовується хронологією відеофіксації правопорушення з нагрудних камер поліцейських і не впливає на факт доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке судом його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація її дій за ч.2 ст.130 КУпАП є правильним.

Докази, на підставі яких суд обґрунтував свій висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення є належними та допустимими, оскільки отриманні у передбачений законом спосіб, у тому числі у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя