Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/1003/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП та на неї накладено із застосуванням ст.36 цього Кодексу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 20 грн.

З протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 292981 та ДПР 18 №299888 від 19.10.2020 та постанови судді від 09.11.2020 вбачається, що ОСОБА_1 19.10.2020 о 17 год., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 в м.Ужгороді, на перехресті вул.Бородіна та Джамбула, не дотрималася безпечного інтервалу та допустила зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого, водій ОСОБА_1 залишила місце ДТП, чим порушила вимоги п.13.1,2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що приймаючи рішення про наявність в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП, суд всупереч наданих стороною захисту доказів, безпідставно прийшов до висновку про доведеність її вини у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень. Так, відповідно до матеріалів справи технічне пошкодження автомобіля потерпілого мало місце о 17 год., а протокол складено о 19 год. за її місцем проживання, де допустила працівників поліції для огляду її автомобіля, що свідчить про її необізнаність про пошкодження власного автомобіля. Окрім того, згідно пояснень потерпілого та свідка ОСОБА_4 від 25.08.2020, вони не бачили факту ДТП, а про це їм повідомив чоловік на ім`я « ОСОБА_5 ». Таким чином, суд першої інстанції, з урахуванням наявних у справі матеріалів, що містять відомості про незначні механічні ушкодження транспортних засобів на задніх бамперах, наявність страхового полісу, відсутності очевидців ДТП, прийшов до безпідставного висновку про необхідність притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4,124 КУпАП. Також вказує на порушення вимог ст.256 КУпАП при складенні протоколу про

-2-

адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки суть викладеного у ньому правопорушення не відповідає положенню п.13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки порушення вказаного пункту можливе тільки в разі недотримання інтервалу з транспортним засобом, який рухається на зустрічній смузі руху, а оскільки припаркований потерпілим автомобіль, стояв та був перешкодою у русі, то відповідальність (при наявності порушень) можлива тільки за п.13.3 Правил дорожнього руху України. Окрім того, як слідує зі схеми ДТП, автомобіль потерпілого припаркований паралельно руху її транспортного засобу, а сліди пошкодження на задньому бампері автомобіля потерпілого, та на її транспортному засобі - на правій задній боковій частині бампера, що виключає можливість зіткнення при такій схемі.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 , її захисник - адвокат Ковач В.С. та потерпілі на розгляд справи щодо ОСОБА_1 ОСОБА_7 (ОСОБА_7) не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Ковача В.С. та потерпілих, що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,269,271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2,124 КУпАП.

Винуватість у вчиненні передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП адміністративних правопорушень, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

-3-

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №299888 від 19.10.2020 стверджується, що ОСОБА_1 19.10.2020 о 17 год., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 в м.Ужгороді, на перехресті вул. Бородіна та Джамбула, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснила наїзд на транспортний засіб марки «BMW Х3» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишила місце пригоди, чим порушила вимоги 2.10 «а» Правил дорожнього руху . З вказаного протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила, що зі змістом протоколу ознайомлена, його копію отримала, зазначені в протоколі щодо неї відомості правильні (а.с.12).

Протоколом серії ДПР 18 №292981 від 19.10.2020 стверджується, що ОСОБА_1 19.10.2020 о 17 год., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 в м.Ужгороді, на перехресті вул.Бородіна та Джамбула, в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України, не дотрималася безпечного інтервалу та допустила зіткнення із припаркованим транспортним засобом марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ), в результаті чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. З вказаного протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила, що зі змістом протоколу ознайомлена, його копію отримала, зазначені в протоколі щодо неї відомості правильні (а. с.1).

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 19.10.2020 близько 16 год. 30 хв. припаркував свій автомобіль по вул.Бородіна, поблизу перехрестя з вул.Джамбула, повернувшись близько 17 год., на стоянці йому повідомили про те, що водій автомобіля «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення в його автомобілем та поїхав, та показали фото даного транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_4 в цілому підтвердила аналогічні обставини, зазначивши, що близько 17 год. чула скрипучий звук та бачила, як водій автомобіля «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 , зачепив автомобіль ОСОБА_3 , згодом ці ж обставини повідомив і чоловік на ім`я " ОСОБА_6 " та показав зроблене ним фото автомобіля.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась саме внаслідок допущених водієм ОСОБА_1 порушень вимог, передбачених п.13.1 Правил дорожнього руху України, а також повністю підтверджують і факт порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п.2.10 «а»,«в» Правил дорожнього руху України.

При оцінці зібраних у справі доказів враховується й те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при збиранні доказів та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи наведене вище вважає, що суддею місцевого суду дана вірна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП адміністративних правопорушень є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджується з вимогами закону.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що поліцейські взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Закарпатській області Семенюк М.В. та Чишенко М.М. М., які склали щодо ОСОБА_1 протоколи, були упередженими при їх складанні, що у них були підстави для обмови ОСОБА_1 у порушенні Правил та підстави для фальсифікації протоколів та доданих до них матеріалів, а також даних про їх зацікавленість у результатах розгляду справи, на ці дані не вказується і в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що інспектори поліції при виконанні своїх функціональних обов`язків та складанні відповідних документів діяли у межах наданих їм повноважень.

-4-

Крім того, не встановлено апеляційним судом і даних про те, що у водія ОСОБА_3 , який також був учасником дорожньо-транспортної пригоди, були підстави для обмови ОСОБА_1 у тому, що саме з вини останньої сталася дорожньо-транспортна пригода, а також про залишення останньою місця події, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що протоколи складено о 19 год., а зі слів ОСОБА_3 дорожньо-транспортна пригода відбулася близько 17 год., апеляційний суд визнає такими, що не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог передбачених п.п.13.1,2.10 «а»,«в» Правил дорожнього руху України, і у свою чергу не свідчать про незаконність висновків суду першої інстанції про винуватість останньої у вчиненні передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП адміністративних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона місця дорожньо-транспортної пригоди не залишала, оскільки не помітила, що відбулось зіткнення автомобілів та поїхала додому, апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами та спростовані наведеними вище матеріалами справи. При цьому, даним поясненням суд першої інстанції надав критичну оцінку, зазначивши, що такі спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені нею адміністративні правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 порушені не були, у зв`язку із чим, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи тощо; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що жодних доказів, які б підтверджували наведені в апеляційній скарзі доводи та спростовували б висновки суду першої інстанції, апелянтом не надано, клопотань про витребування доказів, виклик свідків, чи призначення експертизи тощо не заявлялось, і, не з`явившись на розгляд апеляційним судом справи, ОСОБА_1 позбавила себе такої можливості.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2020 щодо неї,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному не підлягає.

Суддя