ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3227/22 Номер провадження 33/814/477/22Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 травня 2022 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 496,20 грн на користь держави.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 07 травня 2022 року приблизно о 21 год. 42 хв. по вул. Довженка, 115, у м. Полтава, керував транспортним засобом YAMAHA JOG, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що він не керував транспортним засобом, а йшов ведучи його поряд.

Вказував, що з відео неможливо ідентифікувати транспортний засіб, який рухається та хто ним керує.

Зазначав, що на відеозаписі долученому до матеріалів справи не зафіксовано проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому такий доказ не може бути належним.

Також зазначав, що відеозаписи долучені до матеріалів справи, не є безперервними та не містять електронні підписи відповідного суб`єкта владних повноважень, тому не можуть вважатися належними та допустимими доказами.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 25 травня 2022 року та прийняти нову, якою провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 травня 2022 року.

Клопотання обгрунтовував тим, що при винесенні постанови він присутній не був, 09 червня 2022 року він ознайомився з матеріалами справи та отримав копію постанови.

Зазначав, що вказане підтверджується матеріалами справи.

Прохав визнати строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин та поновити його.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова проголошена за відсутності ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Разом з тим, ОСОБА_1 09 червня 2022 року подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та видачу копії оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , матеріали справи не містять відомостей про отримання ним копії оскаржуваної постанови, а клопотання про ознайомлення з матеріалами справи подано лише 09 червня 2022 року, після чого 20 червня 2022 року ним була подана апеляційна скарга, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи у судове засідання не з`явився, при цьому не повідомив суд про причини неявки.

В силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає перешкод щодо розгляду справи та вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оцінивши подані докази та матеріали справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме за допомогою спеціального приладу ALCOTEST «Drager» 6820, згідно з яким результат огляду позитивний та становить 0,47% проміле та з результатами якого ОСОБА_1 погодився, копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та відеозаписом зупинки транспортного засобу YAMAHA JOG, д.н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Проте апеляційний суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст. 251, 252 КУпАП, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та доведеності долученими до протоколу доказами його вини у вчиненні даного правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №230177 від 07 травня 2022 року вбачається, що 07 травня 2022 року приблизно в 21 годину 42 хвилини ОСОБА_1 , по вул. Довженка, 115, у м. Полтава, керував транспортним засобом YAMAHA JOG, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тобто, факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою складовою частинною зазначеного правопорушення.

Однак з відеозапису долученого до матеріалів справи не можливо встановити факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом YAMAHA JOG, д.н.з. НОМЕР_1 .

Із відеозапису неможливо ідентифікувати транспортний засіб та особу. Яка ним керує.

За таких обставин працівниками поліції не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про те, що на відеозаписі долученому до матеріалів справи не зафіксовано проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки таке спростовується самим відеозаписом.

Апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд.

Відповідно до роздрукованого чеку із результатом тестування на алкогольне сп`яніння, ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом даний огляд та те, що він згоден з результатами огляду.

При цьому апеляційний суд зауважує, що викладені в оскаржуваній постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності, тобто того, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів у справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскаржена постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 травня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль