Справа № 152/283/22
П О С Т А Н О В А
Іменем України
13 травня 2022 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Роздорожна А.Г.,
розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Шаргородського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. № НОМЕР_1 , зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, - за частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ОСОБА_1 , з якого на підставі виконавчого листа №152/95/18 від 28 березня 2018 року, виданого Шаргородським районним судом Вінницької області 28 березня 2018 року, стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття сина, - не сплачує аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості по аліментах в сумі 120921,80 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому порушенні визнає частково. Пояснює, що частково сплачував аліменти, проте жодних квитанцій до державної виконавчої служби не надавав. Останні чотири місяці дійсно не сплачував аліменти.
Відповідно до пункту 3 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5), у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.
Згідно з пунктом 3 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання.
Відповідно до частин четвертої та восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Згідно з частиною другою статті 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.
Тому, державний виконавець обчислює суму заборгованості на підставі поданих квитанцій боржника, які останній (в даному випадку) зобов`язаний був надати виконавцю для перерахування аліментів.
Отже, своїми діями своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статі 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 12 квітня 2022 року № АСВП 54260878, копіями виконавчих листів, копією постанови про відкриття виконавчого провадження, розрахунком заборгованості, копією листа-запрошення, копією акту державного виконавця.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статі 183-1 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останній не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, яке призвело до неотримання дитиною належного матеріального утримання від батька, ступінь вини ОСОБА_1 , який допустив утворення заборгованості по сплаті аліментів з необережності.
Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час розгляду справи не встановлено.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт в межах санкції частини першої статі 183-1 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтею 183-1, статтями 283, 284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.
На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Шагородський районний суд.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.

Суддя Андрея РОЗДОРОЖНА