справа № 274/5312/22
провадження №3/0274/2680/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2022 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції (м. Бердичів) ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стовп?яги Переяслав - Хмельницького району Київської області, заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, проживає в АДРЕСА_1 , 07.12.2021 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

15.09.2022 в 08:00 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як не забезпечила належних умов життя, а саме не забезпечила наявність продуктів харчування для дитини.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 15.09.2022 вранці вона пішла в інше село за продуктами харчування. Дитина залишилася вдома з чоловіком та свекром. Коли повернулася, то працівники поліції її чекали вдома. Того дня вона не завела дитину в садочок, бо йшов дощ, дитина плакала в садочок йти не хотіла. На даний час вона спиртні напої не вживає, прибрала в будинку, шукає роботу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України "Про охорону дитинства".

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 15.09.2022; копією рапорту чергового Бердичівського РВП від 15.09.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; копією постанови від 07.12.2021 про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП; копією листа Бердичівського РВП від 15.09.2022 про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення.

27.10.2022 службою в справах дітей Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області до суду спрямовано акт обстеження умов проживання сім?ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 26.09.2022. Зі змісту акту вбачається, що на момент обстеження, в будинку прибрано, постелена підлога, побілена кімната, поштукатурена грубка, для дитини зварена їжа, попраний одяг, є запас продуктів харчування.

Суд виключає з опису обставин, викладених в протоколі, посилання на те, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як не забезпечила належних умов навчання, виховання, а саме залишила дитину без нагляду, дитина не відвідує навчальний заклад, оскільки з матеріалів справи вбачається, на момент приїзду працівників поліції дитина - ОСОБА_2 був вдома з батьком ОСОБА_3 та дідом ОСОБА_4 , що виключає посилання в протоколі, що дитина ОСОБА_1 була залишена без нагляду.

Щодо невідвідування дитиною дитячого садочку, то відповідно до ст. 4 Закону України "Про дошкільну освіту", дошкільна освіта є обов`язковою первинною складовою частиною системи безперервної освіти в Україні, яка спрямована на забезпечення всебічного розвитку дитини дошкільного віку відповідно до її задатків, нахилів, здібностей, індивідуальних, психічних та фізичних особливостей, культурних потреб; формування у дитини дошкільного віку моральних норм, набуття нею життєвого соціального досвіду. Тобто, обов`язкова така освіта для дітей дошкільного віку - від трьох до шести (семи) років. Поряд з цим, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час вчинення правопорушення від не досяг трирічного віку і дошкільна освіта, для дітей такого віку, не є обов`язковою, а відтак не можливо інкримінувати матері ухилення він вчинення дій, які не були для неї обов`язковими.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, тобто в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя неповнолітніх дітей, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка заміжня, має на утриманні малолітню дитину, пройшла курс лікування від алкоголізму, покращила умови життя дитини, майновий стан - до 23.10.2022 перебувала у декретній відпустці, на даний час шукає роботу, а також приймаючи до уваги санкцію ч. 2 ст. 184 КУпАП (штраф від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 1700 грн. до 5100 грн.), суд вважає, що накладення бодай найменшого розміру штрафу, значно погіршить становище, в першу чергу, малолітньої дитини, а тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Частиною другою ст. 284 КУпАП передбачено, що у разі оголошення особі, що притягається до адміністративної відповідальності усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, ч. 2 ст. 184, ст.ст. 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк