Справа № 164/457/22 Провадження № 33/802/443/22 Головуючий у 1 інстанції: Ониско Р. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Хомича Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 14 липня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 13 квітня 2022 року близько 07 год 30 хв у смт. Маневичі, на вул. Комарова, Камінь-Каширського району Волинської області, він керував автомобілем, марки «КАМАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності і необгрунтованості. Апелянт зауважує, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі він наполягав на здачі аналізу крові, однак лікар йому відмовив. З огляду на наведене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Хомича Ю.В., які підтримали апеляцію у повному обсязі, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2022 року серії ААБ № 070411, 13 квітня 2022 року близько 07 год 30 хв у смт. Маневичі, на вул. Комарова, Камінь-Каширського району Волинської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).

У графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно вказав: «Випив 200 г пива 12.04.2022». Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, його результат складає 0,74 ‰ (а.с.3).

Крім того, апеляційним судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується тестуванням за допомогою приладу «Драгер 6810», згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,74 ‰ (а.с.2).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Згідно з нормами ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти регламентують, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не погодився із результатом тестування за допомогою приладу «Драгер 6810», згідно з яким він перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,74 ‰), йому запропонували пройти огляд у медичному закладі.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 13.04.2022 № 27, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Відеофіксацією з нагрудних камер поліцейських стверджується, що під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме: прилад «Драгер 6810» показав результат 0,74 ‰ (а.с.7, час відео: 00:00:41).

При проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарні цей показник становив 0,63 ‰ (а.с.7, час відео: 00:00:58).

Тому піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Крім того, у суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 поліцейський, який складав протокол щодо ОСОБА_1 , показав, що після огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера ОСОБА_1 наполягав на повторному огляді у медичному закладі. Його було доставлено у Маневицьку лікарню, де лікарем повторно проводився огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, результат якого був позитивним. Він особисто не чув, щоб ОСОБА_1 наполягав на здачі крові.

Допитаний у місцевому суді працівник поліції ОСОБА_3 підтвердив показання свідка ОСОБА_2 і додав, що після позитивного результату огляду на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 запропонував здати аналіз крові, але лікар пояснив, що стан сп`яніння очевидний, і це призведе лише до затягування процесу огляду. Свідок зауважив, що, згідно із спільним наказом МВС та МОЗ 1452/735 від 09.11.2015, відібрання біологічних зразків при огляді на стан алкогольного сп`яніння у випадках підозри водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковим.

Лікар КНП «Маневицька багатопрофільна лікарня» ОСОБА_4 у своїх поясненнях в суді першої інстанції ствердив, що з моменту повторного огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 до відібрання крові на аналіз пройшов тривалий проміжок часу, а саме: майже 6 годин. Враховуючи невеликий показник 0,74 ‰ алкотестера, він не може надати відповідь, чи перебував ОСОБА_1 станом на 07 год 30 хв 13.04.2022 у стані сп`яніння. Ці фактори залежать від ваги особи, кількості спожитої рідини до здачі крові та індивідуальних особливостей організму певної особи.

Медсестра КНП «Маневицька багатопрофільна лікарня» ОСОБА_5 під час допиту показала, що була присутня при лікарському огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Після огляду лікаря та встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 безпосередньо не спростовував такого висновку, а лише через деякий час знову звернувся у приймальне відділення з вимогою здати кров на аналіз.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 14 липня 2022 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов