О К Р Е М А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 530/389/22
Номер провадження 3/530/135/22
16.05.2022 року уддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого механіком в ТОВ
Октан, індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий,
до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,-
14.08.2022 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Внаслідок автоматизованого розподілу судових справ, всі справи було передано на розгляд судді Должко С.Р..
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений інспектором СРПП ВП №4 Полтавського РУП (як вказано в протоколі) Яненко І.М..
При дослідженні матеріалів справи встановлено, що14.05.2022 року близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_1 в с. Покрівськ по вулиці Шевченка Полтавського району Полтавської області висловлювався нецензурною та брутальною лайкою, та налаштовувався затіяти бійку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. (а.с.1).
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП не визнав та стверджував, що закон не порушував, а суть правопорушення та опис обставин зазначені в протоколі не відповідають фактичним обставинам справи, та не ґрунтуються на законі, просив суд, визнати всі докази по справі недопустимими та закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.
У судове засідання працівник ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Яненко І.М., який складав протокол, не з"явився, покинув приміщення Зіньківського районного суду Полтавської області не дочекавшись судового засідання.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_2 , прослухавши аудіозапис місця події від 14.05.2022 року наданий під час розгляду протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи про адмінправопорушення вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити з наступних підстав.
Судом встановлено, що інспектором СРПП ВП №4 Полтавського РУП Яненко І.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, з якого вбачається, що 14.05.2022 року близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_1 в с. Покрівськ по вулиці Шевченка Полтавського району Полтавської області висловлювався нецензурною та брутальною лайкою та налаштовувався затіяти бійку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. З протоколом ознайомлений (а.с.1).
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи зі змісту ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП України суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозаписом, тощо.
Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ№ 055081 від 14.05.2022 року, складений 14.05.2022 року в м. Зіньків Полтавської області в тім, що 14.05.2022 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_1 в с. Покрівськ по вулиці Шевченка Полтавського району Полтавської області висловлювався нецензурною та брутальною лайкою та налаштовувався затіяти бійку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. ( а.с.1). Як було встановлено в судовому засіданні, що між громадянином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник конфлікт, але процесуальний статус ОСОБА_3 незрозумілий, оскільки він зазначений у протоколі як свідок. Крім цього в протоколі зазначено понятими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але їх адреси місця проживання відсутні. Права та обов`язки ОСОБА_1 працівниками поліції не розяснено, про що відсутній підпис останнього у протоколі. Засоби фіксації зазначених подій не вказані та не проводилися.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Стаття 18. Основні обов`язки поліцейського ЗУ «Про Національну Поліцію».
1. Поліцейський зобов`язаний:1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Стаття 62. Конституції України «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду».
Згідно ст. 62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно Рішення Конституційного Суду № 12-рп/2011 від 20.10.2011 р..
З матеріалів справи вбачається, що відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення не велася, відеодокази по справі відсутні.
Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.
Вказані вимоги поліцейськими виконані не були, що свідчить про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій.
Під час судового засідання було встановлено, що 14.05.2022 року ОСОБА_3 йшов по вулиці і між ним та ОСОБА_1 виник конфлікт, після чого вони зайшли у двір. ОСОБА_3 взяв зброю невідомого походження і здійснив декілька пострілів в сторону дружини ОСОБА_1 , а потім і в його сторону, на зауваження припинити зазначені хуліганські дії ОСОБА_6 не реагував, в результаті чого ОСОБА_1 викликав працівників поліції. Приїхавши на виклик працівники поліції не відібравши заяви від ОСОБА_7 , не встановивши потерпілих, не викликавши слідчо-оперативну групу склали відносно ОСОБА_1 протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ст.173 КУпАП. Крім цього працівник поліції як зазначено в матеріалах справи ОСОБА_8 здійснив повідомлення до служби 102 про те, що у дворі за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснив постріли з воздушки та вилучили зазначену зброю. Як пояснив під час судового засідання ОСОБА_1 після вказаних подій його освідовували, але в матеріалах справи відсутній акт освідування як відносно нього, так і відносно ОСОБА_3 ..
Зі слів ОСОБА_1 , пневматичну рушницю вилучив саме поліцейський ОСОБА_9 , який не складав ніякого акта вилучення.
В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано звання працівника поліції, який склав протокол, не вказано місце проживання понятих, як те передбачено протоколом, тобто працівник поліції, ОСОБА_10 знехтував вимогами чинного законодавства до складання протоколу про адміністративне правопорушення та склав на свій розсуд.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи 530/389/22 встановлено, що пояснення відбирали працівники поліції, які не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. В матеріалах мається заява працівника поліції Ярошенка В.О. та не мається заява ОСОБА_1 про виклик поліції. В матеріалах справи немає жодної інформації, яке прийнято рішення, станом на надходження адміністративного матеріалу по заяві ОСОБА_1 , як того вимагає чинне законодавство.
Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчинення адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.
Якщо в ході виявлення правопорушення застосовувався технічний засіб, він має бути зазначений у протоколі про адмінправопорушення, як то передбачено ст.256 КУпАП, вимог ЗУ «Про національну поліцію», та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції».
Отже, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання.
Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання
Слід зазначити, що діючим КУпАП на співробітників поліції покладено виключно обов`язки, наслідком виконання яких і може бути складання адмінпротоколу з послідуючим його розглядом в суді, та не надано будь-яких процесуальних прав під час судового розгляду відповідної справи, що узгоджується із завданням поліції, визначення якого міститься у ст. 2 ЗУ «Про національну поліцію» та ст. 1311 Конституції України, за вимогами якої підтримання обвинувачення здійснюється виключно прокуратурою.
Так, згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст. ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.
З огляду на наведене, на порушення вище вказаних вимог ст.256 КУпАП, дії, що поставлені ОСОБА_1 у провину, фактично не визначені та неконкретні, що позбавляє можливості надати їм вірну правову оцінку. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребовувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Внаслідок допущених порушень суддя позбавлений можливості належним чином визначити обставини, які відповідно до вимог ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
В протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виявлені наявні порушення працівниками поліції ОСОБА_10 , який складав протокол та ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_1 надав суду свої пояснення та аудіозапис подій, які підтверджують його невинуватість у вчиненні інкримінуємого працівниками поліції адміністративного правопорушення. Надані докази підтверджують, що працівники поліції діяли непрофесійно, в порушення норм Конституції України, ЗУ «Про національну поліцію» та інших нормативних актів, якими мають керуватися в своїй діяльності. У зв`язку з некомпетентністю самі вчинили порушення закону, а саме, "не визначили процесуальний статус ОСОБА_3 , не викликали слідчо-оперативну групу, не встановили документів на належність зброї, не ідентифікували її, не провели відеофіксації правопорушення) та з метою виправдання своїх протиправних дій безпідставно склали протокол про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».
Таким чином, зазначена поведінка поліцейських при виконанні своїх службових обов`язків, на думку суду негативно впливає на підтримку іміджу та довіри до Національної поліції в цілому.
В судовому засіданні було встановлено, що даний факт потребує перевірки, але суд за законом не вправі проводити сам такі перевірки, а тому приходить до висновку про направлення даної постанови начальнику ГУНП в Полтавській області для проведення перевірки та прийняття відповідних мір реагування та усунення подібних порушень Закону.
Керуючись ст. ст. 7, 282, 283, 294 КУпАП, -
Обставини, викладені в окремій постанові, довести до відома начальника ГУНП в Полтавській області для вжиття відповідних заходів реагування в межах повноважень визначених Законом та недопущення в подальшому подібних порушень норм законодавства.
Про прийняті заходи повідомити Зіньківський районний суд Полтавської області у місячний строк з дня отримання даної постанови.
Окрема постанова оскарженню не підлягає.
Суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області С.Р. Должко