ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М. розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2022 року адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП закрито, оголосивши ОСОБА_1 усне зауваження.

Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 22.07.2022 року біля 10 год. 00 хв., в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Кельменці-авто», який розташований на території Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, на прикордонний контроль подав паспортний документ, який не надає право на перетин Державного кордону України, що передбачений ст.12 Закону України «Про державний кордон», ст. 11 ПКМУ №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» та ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», а саме закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 від 18.02.2020 року, тобто вчинив спробу перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Посилається на те, що районним судом під час розгляду не було взято до уваги правову природу та суть громадянства України та іноземного громадянства однією особою, правові підстави набуття такого громадянства, а також судову практику у таких справах.

ЄУНСС:717/1047/22 Головуючий у І інстанції: Телешман О.В.

НП: 33/822/559/22 Доповідач: Струбіцька О.М.

Зазначає, що Україна відповідно до принципів Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 року зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством.

Вказує на те, що його дії не підпадають під диспозицію ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки він надав паспорт громадянина Румунії, який є непідробленим та будь-яких спростувань щодо цього факту суду не надано, а тому цей паспорт дає право в`їзду в Україну та виїзду.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримані повною мірою не були, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишились фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Згідно оскаржуваної постанови, суд визнав ОСОБА_1 винним у тому, що він 22.07.2022 року біля 10 год. 00 хв., в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Кельменці-авто», який розташований на території Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, на прикордонний контроль подав паспортний документ, який не надає право на перетин Державного кордону України, що передбачений ст.12 Закону України «Про державний кордон», ст. 11 ПКМУ №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» та ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», а саме закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 від 18.02.2020 року, тобто вчинив спробу перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Такого висновку районний суд дійшов на основі дослідних доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №018936 від 22.07.2022 року та інших матеріалів справи.

Однак із такою позицію районного суду не погоджується апеляційний суд виходячи з наступного.

Диспозицією ч.1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно вимог ст.12 Закону України «Про державний кордон України», пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами ДСПУ за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 року, яка ратифікована Україною згідно Закону 20.09.2006 року, Україна зобов`язалась гарантувати права громадян із множинним громадянством.

Зокрема, згідно ст.17 Конвенції, громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави-учасниці, в якій вони проживають ,ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянином України, а також громадянином Румунії, що підтверджується копією паспорту громадянина Румунії на ім`я ОСОБА_2 (а.с.13).

При цьому суд враховує, що чинним в Україні законодавством відповідальності за множинне громадянство не передбачено.

Відповідно до вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року(зі змінами), пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Цим же законом (п.п.12, 14 ч.1 ст.1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при перетині кордону на виїзд з України пред`явив дійсний паспорт громадина Румунії на ім`я ОСОБА_2 , який йому належить, строком дії до 18.02.2030 року, містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави (і це узгоджується із вимогами Європейської Конвенції «Про громадянство») та визнаний Україною.

Отже, дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст.12 Закону України «Про державний кордон України», ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції «Про громадянство», ратифікованої Україною.

Окрім того, відповідно до рішення Європейської Ради від 23.06.2022 року держава Україна на шляху до євроінтеграції отримала статус кандидата у члени Європейського Союзу.

Положення п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» стосовно того, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, не призводить автоматично до недійсності документів щодо громадянства, виданих іншою державою у встановленому порядку.

Відповідальності за наявність у особи паспортів громадянина декількох держав законодавством України не встановлено.

Доказів того, що ОСОБА_1 виїжджаючи з України та надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина Румунії, діяв з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, суду не надано і у матеріалах справи таких доказів немає.

Районний суд прийшов до поспішного висновку притягнувши ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надав належної правової оцінки діям, через формальний підхід до розгляду справи, залишив поза увагою той факт, що у діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, так як не встановлено дій передбачених об`єктивною стороною даного правопорушення.

Зокрема, у нього не було підробленого документа чи документа з недостовірними відомостями про особу, він не перетинав державний кордон без дозволу відповідних органів влади.

Факту незаконного перетинання ОСОБА_1 державного кордону не встановлено самим органом, який оформив протокол про адміністративне правопорушення.

За недоведеності наявності суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП висновок суду про наявність складу цього правопорушення у діях ОСОБА_1 є необґрунтованим.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ні районний суд, ні апеляційний суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а тому подану ним апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2022 року скасувати та провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

21.09.2022 року

(дата засвідчення копії)