Справа № 161/6997/22 Провадження №33/802/476/22 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Категорія:ч. 3 ст. 154 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2022 року щодо неї,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.154 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень без конфіскації тварини.

Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 23 травня 2022 року в с. Боратин, Луцького району, порушила правила утримання собаки, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю гр. ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.154 КУпАП.

В поданій апеляційній ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що порода собаки «карликовий пінчер офіційно визнаний декоративною породою собак, а тому вони не зобов`язані гуляти у наморднику. Вказує на те, що вона не є власником собаки по документах, а собака знаходилась на тимчасовому утриманні, так як власники виїхали за межі України. Також зазначає, що Правила тримання собак і котів встановлюються органами місцевого самоврядування, тобто в протоколі має бути зазначений конкретний пункт який регламентував такий вигул. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримувала апеляційну скаргу і просила скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, потерпілу ОСОБА_2 , яка заперечила апеляційну скаргу і просила рішення залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Диспозицією статті 154 КУпАП передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частина 3 статті 154 КУпАП передбачає відповідальність за ці ж дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 утримувала собаку в с. Боратин, Луцького району, при цьому не забезпечила безпеку людей, внаслідок чого собака заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №037493 від 30 травня 2022 року (а.с.1), який повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення; рапортом прийняття заяви про вчинення адміністративного правопорушення від 23.05.2022 року (а.с.2); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.05.2022 (а.с.4); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.5); випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 23 травня 2022 року, згідно якої, при огляді у ОСОБА_2 встановлено діагноз укус собаки (а.с.6).

Під час розгляду справи апеляційним судом потерпіла ОСОБА_2 підтвердила свої письмові пояснення та вказала, що 23 травня 2022 року в с. Боратин, Луцького району саме собака, яку вигулювала ОСОБА_1 вкусила її. Категорично заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вказавши, що на даний час із ОСОБА_1 не примирилася.

Не заслуговують доводи ОСОБА_1 про те, що собака, яка вкусила ОСОБА_2 їй не належить, а перебувала на тимчасовому утриманні.

Так, згідно диспозиції ст.154 КУпАП, відповідальність утримання собак і котів, крім іншого, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників.

Тобто, відповідальність за ст.154 КУпАП несуть не тільки безпосередні власники тварин, а особи які їх утримують чи супроводжують.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що вона не є власником собаки, тому не може нести відповідальність, є необґрунтованими. Оскільки диспозиція ст.154 передбачає відповідальність не власників тварин, а осіб які їх утримують чи супроводжують.

Статтею 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Особа, яка супроводжує тварину зобов`язана, зокрема,забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин.

З огляду на те, що зазначених вимог Закону ОСОБА_1 не було дотримано, наведене мало наслідком заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Той факт, що собака втекла від ОСОБА_1 , підтверджує лише те, що остання не вжила заходів щодо забезпечення безпеки оточуючих людей, зокрема потерпілої ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки такий складено щодо ОСОБА_1 , яка утримує собаку та несе за неї відповідальність. Крім того, у розумінні вимог статті 251 КУпАП, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, такі є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що поза розумним сумнівом було встановлено, що ОСОБА_1 утримувала собаку та не забезпечила безпеки оточуючих людей, внаслідок чого собака укусила потерпілу, в результаті чого останній були заподіяні тілесні ушкодження та шкода здоров`ю.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2022 року щодо неї без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов