Справа № 173/1189/22
Провадження № 3/173/442/2022
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріал, які надійшов від ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП відсутній в матеріалах справи;

місце проживання:

АДРЕСА_1 ;

місце роботи: пенсіонер,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України

встановив:

18.06.2022 року о 11 годині 20 хвилин на Н-08 «Запоріжжя-Дніпро-Бориспіль», 344 км., водій гр. ОСОБА_1 , керуючи т/з ЗАЗ 968АБ2, д/з НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, залишив місце пригоди до якої він причетний, а саме, керуючи т/з ЗАЗ 968АБ2, д/з НОМЕР_1 , отримавши механічні пошкодження від т/з Мерседес-Бенс спринтер д/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.10А ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КпАП України.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 пояснив, що 18.06.2022 року він дійсно керував зазначеним вище автомобілем біля с. Підлужжя. При виконанні обгону, автомобіль Мерседес-Бенс спринтер здійснив зіткнення в ліву частину його автомобіля, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після зупинки автомобіля, наміру тікати у нього не було. Він від`їхав з проїжджої частини дороги приблизно за 20 м від скоєного ДТП. Після чого, вийшов зі свого автомобіля та почав збирати деталі від нього. В цей час до нього підійшов водій маршрутного таксі з жінкою та почали розмову. Поговоривши, пішли до свого автомобіля. Приїхали працівники поліції та склали протокол.

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення, дослідивши наданні по справі докази та з`ясувавши всі обставини даної події, суд приходить до висновку, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України не знайшла свого підтвердження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 055539 від 18.06.2022 року, гр. ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 18.06.2022 року о 11 годині 20 хвилин на Н-08 «Запоріжжя-Дніпро-Бориспіль», 344 км., керуючи т/з ЗАЗ 968АБ2, д/з НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, залишив місце пригоди до якої він причетний, а саме, керуючи т/з ЗАЗ 968АБ2, д/з НОМЕР_1 , отримавши механічні пошкодження від т/з Мерседес-Бенз спринтер д/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.10А ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КпАП України (а.с.1).

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КпАП України, виражається у порушенні водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, а саме в залишенні водіями місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. При цьому, із суб`єктивної сторони зазначений проступок вчинюється тільки за наявності умисної форми вини.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В той же час, гр. ОСОБА_1 , даючи пояснення в ході судового засідання вказав на те, що умислу на залишення місця події він не мав. На автомобілі, який отримав механічні пошкодження, він зупинився приблизно через 20 м. від місця скоєння ДТП, так як з`їхав з проїжджої частини дороги. Знаходячись на місці, приїхали працівники поліції, які склали відповідні протоколи про адміністративні правопорушення.

Відеозапис події від 18.06.2022 року у матеріалах справи відсутній, як й відсутні й інші докази, які б підтвердили саме факт залишення місця дорожньо - транспортної пригоди гр. ОСОБА_1 .

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 248 КпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до положення п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. А тому, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КпАП України, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.245, п.1 ч. 1 ст.247, ст. 248, ст.251, ст.252 КпАП України

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя С.М. Бурхан