ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці Зубенко І.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Челій-Пушкар О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Могитич Андрія Володимировича на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним в порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 92 028/дев`яносто дві тисячі двадцять вісім/, 77 грн.

Вилучений у ОСОБА_1 сідельний тягач для перевезення напівпричепів, колісний, марки «DAF» моделі «TE105FX» ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , б/в, 2006 року випуску конфіскувати в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00коп.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про закриття провадження у справі.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що в судовому засіданні участі не брав, повний текст постанови отримав 05 лютого 2022 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Челій-Пушкар О.І., представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що пропущений на оскарження судового рішення строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не брав, копію постанови отримав 05.02.2022 року, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Згідно з ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно з вимогами ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: 1) при перевезенні автомобільним транспортом: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів. Отже, МК України, при переміщенні товарів, транспортних засобів, не встановлено вимоги подання документів з підтвердженням перебування на консульському обліку. Крім того, митний орган самостійно приймає рішення про митне оформлення товарів, транспортних засобів у відповідному режимі.

За приписами ч. 1ст. 9 КУпАП та ч. 2ст. 458 МК України - адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені як КУпАП, так і МК України настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до правової позиції висловленої ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

У листі начальника Головного митного управління Чеської Республіки від 26.07.2021 року вказано, що менеджер адвокатського бюро Ю.Кочіж і партнери (представник фірми «Autoscout 24 s.r.o.») проінформував про те, що фірмою «Autoscout 24 s.r.o.» не видавався жодний із рахунків-фактур з декларацією про походження, які перевірялися, в т. ч. рахунок - інвойс 180719.11-ASC/GRA від 19.07.2018 року. Вказано, що це можливо є багаторазовим шахрайством з метою дискредитації та завдання шкоди фірмі «Autoscout 24 s.r.o.». На підставі вищевказаного факту 30 квітня 2019 року була подана скарга про вчинення злочину невідомим порушником.

Диспозиція ст. 358 КК України встановлює відповідальність за діяння, що полягає у підробленні офіційного документа, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, або збут такого документа; використанням завідомо підроблених документів повторно або за попередньою змовою групою осіб, тягнуть кримінальну відповідальність передбачену ч.ч. 1; 4; 3 цієї норми права.

Судом встановлено, що Закарпатською митницею до Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області 24.11.2021 року направлено повідомлення № 421 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину передбаченого ст. 358 КК України, а саме по факту переміщення через митний кордон України товару - сідельний тягач для перевезення напівпричепів, колісний, марки «DAF» моделі «TE105FX» ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , б/в, 2006 року випус, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення підробленого документа інвойсу 180719.11-ASC/GRA від 19.07.2018 року, на якому знаходиться декларація про походження на товар, та такого що містить неправдиві дані щодо преференційного походження товару.

Дослідивши та оцінивши у всій сукупності наявні у матеріалах докази, приходжу до висновку, що у даному випадку прослідковується факт наявності ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 28 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати, а матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 направити до Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки кримінального правопорушення та можуть мати значення речових доказів.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Матеріали справи про порушення митних правил щодо гр. ОСОБА_1 направити до Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, як такі що мають ознаки кримінального правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага