Провадження №3/592/102/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, розглянувши матеріали які надійшли від УПП в Сумській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1

за ст.124 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №310493, 15.11.2022 о 17:30 в м.Суми по вул. Праці в районі буд. №3 водій ОСОБА_1 керуючі т/з ВАЗ 21121 н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до наїзду на припарковане авто Peugeot 407 н.з. НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

В судове засідання учасники провадження не з`явилися, від особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, від потерпілого ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягується до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю через недоведеність наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1).

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто ст.124 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших нормативно-правових актів, зокрема до Правил дорожнього руху.

Згідно п. 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , водій під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.10 ПДР безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено на обох учасників ДТП, при чому у провадженні відносно ОСОБА_2 судом призначено експертизу за фактом зазначеного ДТП. Згідно з висновками експертизи викладеними у постанові суду відносно ОСОБА_2 , які не оспорювалися учасниками справи, в діях водія автомобіля ВАЗ, з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (із показів водія Peugeot), або в діях водія автомобіля ВАЗ, з технічної точки зору, невідповідносте вимогам пунктів ПДР, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП не вбачається (із показів водія ВАЗ), інших порушень експертизою не встановлено.

Тобто результатами експертизи спростовано порушення водієм ВАЗ п.13.3 ПДР який йому інкримінується внаслідок чого відбулося ДТП.

Згідно з ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суд не вправі вийти за межі протоколу та самостійно розширити фабулу (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення зазначену у протоколі чи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це істотно порушує право особи на захист та не узгоджується з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08), згідно якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як важливий юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення щодо порушення громадського порядку та безпеки (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Наявні в матеріалах справи інші докази, а саме - схема місця ДТП, яке сталося 15.11.2021, результати огляду на стан алкогольного сп`яніння та письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.1.2021 є недостатніми для прийняття рішення про вину ОСОБА_1 в порушенні п.13.3 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №310493 від 15.11.2021.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчення ним порушення п.13.3 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто що у діях ОСОБА_1 відсутній склад зазначеного в проколі адміністративного правопорушення.

Крім того, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). При цьому в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України), а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно цієї правової позиції «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення встановлено не було. Зокрема на спростування пояснень ОСОБА_1 щодо відкриття дверей безпосередньо перед його автомобілем надані тільки пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який є заінтересованою особою, а його піяснення не підтверджені жодним іншими доказами. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко