Справа № 504/2471/22
Номер провадження 3/504/1898/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф. розглянувши матеріали, що надійшли з СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не зазначено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 321101, складеного поліцейським з РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Побережником В.В. вбачається, що 01.08.2022 о 23:30 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Сонячна, 43, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та від продуття алкотестеру у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що він 01.08.2022 змушений був сісти за кермо автомобіля та виїхати у комендантську годину у зв`язку з виникненням необхідності придбання ліків для неповнолітньої дитини. Був зупинений озброєними чоловіками, які погрожували відібрати автівку. Під час відеофіксації вимушено визнав свою вину у зв`язку з погрозами з боку працівників поліції поставити транспортний засіб на штраф майданчик або сплатити їм 500 доларів США.

Представник ОСОБА_1 адвокат Родіонов А.В. просив суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що працівниками поліції були виявлені грубі порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і відеозйомки, відеозапису. Так, відеозапис, доданий до протоколу поліцейським, зроблений з порушенням Інструкції, оскільки фіксація проводилася не безперервно. При огляді відеозапису видно, що ОСОБА_1 не знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а знаходиться в стані душевного хвилювання, яке виникло від тиску співробітників поліції. Також, письмові пояснення, надані під час складання протоколу не відповідають дійсності, а саме в поясненнях зазначено «…приблизно о 23:30 години випив бокал пива…», а на відеозаписі зазначено час 23:12. ОСОБА_1 виїхав у комендантський час за ліками, при цьому його було зупинено працівниками поліції, погрожуючи забрати автівку на штраф майданчик, запропонували надати їм 500 доларів США або написати пояснення, які не відповідали дійсності. Захисник зазначає, що через неможливість залишити даний факт поза увагою, 16.08.2022 на адресу Патрульної поліції Одеської області направлена відповідна скарга на дії працівників поліції. Крім того, ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення не був відсторонений від керування транспортним засобом, що також свідчить про те, що він був тверезий. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи наведені вище обставини, захисник вважав наявними підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою повного та всебічного розгляду справи та встановлення фактичних обставин, в судовому засіданні було досліджено відеозапис події, наданий СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, що містився в матеріалах справи, на якому зафіксовано перебування ОСОБА_1 в поліцейському автомобілі разом із співробітником поліції, де він ( ОСОБА_1 ) зачитував з аркуша свої письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи та досліджені судом. Явні ознаки сп`яніння особи судом не встановлено, поведінка була адекватною, річ не млява та чітка, реакція нормальна та характерна тверезій людині. Згідно відеозапису дійсно вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє про свій виїзд за кермом автомобілю у нетверезому стані о 23:30 год. 01.08.2022, час фіксації камери даного повідомлення 23:12 год. 01.08.2022.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Родіонова А.В., дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 р. зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, визначено перелік технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які застосовуються органами та підрозділами поліції. Зокрема, таким приладом є портативний відеореєстратор пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Пунктами 4, 5 розділу 2 Інструкції передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Зазначені вимоги Інструкції поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріплений у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.98 визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації NoR (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судом встановлено відсутність належних і допустимих доказів, які б об`єктивно підтверджували перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, з ознаками сп`яніння та ухилення від проходження огляду.

Дії інспектора з РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 в Одеській області Побережного В.В., яким було складено протокол серії ААД № 321101 відносно ОСОБА_1 були оскаржені у встановленому законодавством порядку шляхом надіслання на адресу Патрульної поліції Одеської області відповідної скарги від 15.08.2022, що підтверджується її копією та кур`єрською квитанцією. На час розгляду справи інформація щодо проведеної перевірки відсутня.

За результатом розгляду справи, судом встановлено відсутність належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , 01.08.2022 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, визнання особою своєї вини під час оформлення матеріалів справи не може бути основоположним доказом того, що ця особа є винною у вчиненому порушенні, оскільки з метою встановлення об`єктивної істини по справі, суд перевіряє всі обставини, в тому числі й ті, за яких відбувалось відібрання пояснень та добровільність позиції щодо визнання своєї винуватості. Судом встановлено, що визнання ОСОБА_1 своєї вини під час оформлення адміністративних матеріалів було обумовлено страхом залишитися без автівки. З дослідженого відеозапису події, судом встановлено відсутність у ОСОБА_1 явних ознак сп`яніння, поведінка була адекватною ситуації, реакція нормальна та характерна тверезій людині.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст.130, ст.ст.280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова