Справа № 127/4166/21
Провадження № 33/801/761/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., клопотання Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з цією постановою, 05 серпня 2022 року Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу у якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що постанова суду першої інстанції від 12 квітня 2021 року на момент її постановлення не являла суттєвого значення для подальшого розгляду подій, оскільки матеріали цієї справи було направлено до Вінницького районного УП ГУНП у Вінницькій області для проведення додаткової перевірки, тобто поновлено кримінальне провадження №0002090 від 16 грудня 2020 року, а тому питання про її оскарження не стояло. Однак, після проведення додаткової перевірки, постановою слідчого від 11 жовтня 2021 року було закрито кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення та матеріали справи разом із постановою про закриття кримінального провадження знову направлено до Управління патрульної поліції для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 27 жовтня 2021 року працівниками поліції складено протокол відносно ОСОБА_1 та направлено до Вінницького міського суду Вінницької області для прийняття рішення по суті справи, однак 28 лютого 2022 року судом першої інстанції закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. На цю постанову Управління патрульної поліції подало апеляційну скаргу. Представник ОСОБА_1 також її оскаржив, а тому, Департамент патрульної поліції просить рахувати строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року з дати отримання ним апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову цього ж суду від 28 лютого 2022 року, тобто з 27 липня 2022 року.

Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року задоволенню не підлягає з огляду на таке.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову від 12 квітня 2021 року винесено судом у судовому засіданні без участі представника Департаменту патрульної поліції (а. с. 34). Копію повного тексту постанови представником Департаменту патрульної поліції отримано 14 квітня 2021 року, про що свідчить розписка (а. с. 37).

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.

За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Доводи заявленого клопотання про те, що Департамент патрульної поліції фактично оскаржило постанову тоді, коли їм стало це потрібно та зручно не можуть бути визнані судом як поважні, оскільки свідчать про неналежне виконання ним своїх процесуальних обов`язків як учасника справи про адміністративне правопорушення та свідчить про порушення вищевказаного принципу юридичної визначеності.

З урахуванням наведеного, оскільки скаржником отримано оскаржувану постанову ще 14 квітня 2021 року, а апеляційну скаргу подано через майже півтора року з цього дня, апеляційний суд дійшов висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин, враховуючи, що Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, та не навів поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд вважає, що такий строк не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року у зазначеній справі, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук