Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2723/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області А.А.Надопта, за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності та його захисника В.М.Стеця, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Виноградівського РВП Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює,

за адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239707, складеного поліцейськими Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області о 21.15 годині 06.06.2022р. громадянин ОСОБА_2 06.06.2022р. о 17-38 годині в м.Виноградів по вул.Копанській-254 керував автомобілем марки «Шкода Октавіа», д.н. НОМЕР_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів), в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з обставинами, викладеними в даному протоколі ОСОБА_2 , якого підтримав і його захисник, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол є незаконним та необґрунтованим.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_1 в суді вбачається, що 06.06.2022р. біля 17.00 год. він їхав пасажиром у автомобілі марки «Шкода Октавіа», р.н.з. НОМЕР_2 з м.Виноградів по вул.Копанській в сторону м.Хуст, яким керувала водій ОСОБА_3 . Під час руху вони зупинилися на проїздній частині дороги за селом Велика Копаня в напрямку м.Хуст, де він залишився очікувати іншого водія, який повинен був під`їхати щоб перевезти його на автомобілі в с.Нижнє Селище Хустського району, де він проживає, а ОСОБА_3 повернулася у м.Виноградів. Під час стоянки до нього під`їхали працівники поліції та стали його обвинувачувати, що він керував автомобілем по вул.Копанській м.Виноградів та скоїв ДТП та що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він заперечував факт керування ним автомобілем, та повідомив працівників поліції, що автомобілем керувала ОСОБА_3 . Щодо обставин події також повідомив працівників поліції, що під час руху по вул.Копанська м.Виноградів вони на автомобілі під керуванням ОСОБА_3 проїздили біля невідомої жінки, що тримала біля себе велосипед на краю проїзної частини дороги, при цьому в момент об`їзду жінки вона оступилася та впала через велосипед, але жінка сама впала з велосипедом і вона не контактувала з автомобілем. Про це жінка сама заявила коли вони зупинилися біля неї після падіння, що вона сама впала та до водія ніяких претензій немає. Із-за цих обставин він та ОСОБА_3 не повідомляли в поліцію про ДТП. Однак працівники поліції його пояснення не прийняли до уваги, а доставили його до Виноградівської PJI, де запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. До приймального відділення Виноградівської PJI прибула також водій ОСОБА_3 , яка повідомила, що вона керувала автомобілем в момент падіння жінки з велосипедом, а тому вона бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як водій. Працівники поліції її пояснення не прийняли до уваги та відмовили у направленні на медичний огляд. Тоді вона в порядку самозвернення за власною згодою пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння в Виноградівській PJI. ОСОБА_1 в приймальному відділенні Виноградівської PJI заявив лікарю, що він автомобілем не керував та не був водієм автомобіля, тоді лікар йому не проводила медичний огляд на стан сп`яніння, і він вийшов з приймального відділення лікарні, при цьому ніяких документів лікар в його присутності не складала. Крім нього в приймальному відділенні був працівник поліції, свідків при цьому не було. ОСОБА_1 стверджує, що матеріалами адміністративної справи не доведено факт керування ним 06.06.2022 біля 17 год. 53 хв. автомобілем марки «Шкода Октавіа» р.н.з. НОМЕР_2 та при його огляді на стан алкогольного сп`яніння було грубо порушено вимоги ст.266 КУпАП, оскільки матеріалів адміністративної справи вбачається, що зафіксована відмова від проходження освідчення записана лікарем, проведена без участі свідків та без проведення безперервного відеозапису поліцейським. матеріалів справи додано направлення поліцейського складене довільної форми, без зазначення найменування закладу охорони здоров`я до якого направляється для медичного огляду особа, не зазначено результати огляду чи відмова від проходження огляду, серія номер протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того лікарем не зазначено точний час огляду ОСОБА_1 , що є обов`язковим, оскільки не дає можливості становити, чи огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, таким чином процедура медичного огляду проведена з порушеннями Інструкції.

На підставі вищенаведеного ОСОБА_2 , якого підтримав і його захисник вважають, що адміністративний протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 серії ААБ № 239707 від 06.06.2022 року та оформлена відмова лікарем від проходження освідчення є недопустимим та неналежним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, оскільки: не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 акт медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я; в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено як доказ присутність свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я; не долучено поліцейським як доказ відеозапис, що засвідчує факт відмови від проходження медичного огляду ОСОБА_1 із записом;

Отже, заслухавши доводи особи, що притягується до адмінвідповідальності та його захисника, заслухавши пояснення свідка та дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку у відповідності до вимог КУпАП суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5 ПДР України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239707 гродмадянин ОСОБА_2 06.06.2022р. о 17-38 годині в м.Виноградів по вул.Копанській-254 керував автомобілем марки «Шкода Октавіа», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Між тим, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, наявний у матеріалах справи, у якому відображено лише обставини події, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не може слугувати безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч.5 та 6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.8 даної Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння або незгоди з результатами проведеного огляду є обов`язковим.

Згідно п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008p. N1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду.

У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якою долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. У відповідності до п.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином проведенню огляду в закладах охорони здоров`я обов`язково передує:

- обов`язкова наявність у водія ознак вказаних у пунктах 3 та 4 інструкції;

- зупинка транспортного засобу;

- відсторонення водія від керування транспортним засобом;

- огляд водія поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та складанням акту огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи

- незгода водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи

- незгода водія з результатами огляду проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Як вбачається із змісту протоколу серії ААБ №239707 від 06.06.2022р. та даних із відеозапису поліцейськими вищенаведених вимог не було дотримано.

Відповідно до ст.62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Крім того, до матеріалах справи також долучений один відеозапис, як на доказ вини ОСОБА_2 , зокрема, працівники поліції послалися саме на цей відеозапис з бодікамери в обгрунтування своїх дій при складені протоколу, проте суд з такими висновками погодитись не може з огляду на наступне.

Слід зазначити, що Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коло воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст.251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, приймаючи рішення про складання протколу відносно ОСОБА_4 за ст.130 ч.1 КУпАП працівники поліції, крім зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, виходили також з того, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується також відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських, однак суд не може їх визнати належними та достовірними доказами з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст.ст.31,40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху України.

Згідно п.п.4,5 Розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відеозапис, який доданий інспекторами поліції до матеріалів справи та досліджений судом в судовому засіданні триває лише1 хвилину 23 секунди, що є явно недостатнім часом для повного і об`єктивного фіксування правопорушення, інкримінованого ОСОБА_2 .

Крім того, на відеозаписі взагалі відсутня відеофіксація руху автомобіля, яким керував ОСОБА_2 , моменту зупинки даного транспортного засобу, обставини складання самого протоколу про адміністративне правопорушення, хто конкретно перебував за кермом під час зупинки працівниками поліції транспортного засобу, з урахуванням того, що свідок ОСОБА_5 вказала в судовому засіданні, що саме вона на прохання ОСОБА_6 , який себе почував погано, 06.06.2022р. о 17-38 годині в м.Виноградів по вул.Копанській-254, керувала автомобілем марки «Шкода Октавіа», д.н. НОМЕР_1 , коли працівники поліції зупинили автомобіль,

Таким чином, працівники патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, не дотримались вимог Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, оскільки наданий відеозапис з їх нагрудних відеокамер не є безперервним та на якому не зафіксовано всю процедуру проведення огляду ОСОБА_4 (зафіксовано лише його відмова від проведення огляду в кабінеті лікаря).

Будь-яких доказів, що в поліцейських виникли випадки пов`язані з виникненням особистого приватного становища, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, з огляду а зазначене, суд не може визнати відеозапис з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції належним та допустимим доказом, який беззаперечно підтверджував би вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не є безперервним та не підтверджує жодної із зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин, зокрема щодо суб`єкта адміністративного правопорушення, а також тих, які становлять об`єктивну сторону цього правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відсутність на відеозаписі з нагрудних відеокамер працівників поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_7 на місці зупинки транспортного засобу, а також відсутність даних про залучення свідків, свідчить про те, що такий огляд був проведений з грубим порушенням вимог Інструкції та положень ст.266 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень самого ОСОБА_4 , допитаного свідка, огляд водія не проводився під час зупинки транспортного засобу, також не проведений огляд з використанням спеціальних технічних засобів щодо виявлення стану будь-якого сп`яніння, оскільки, ні акту, ні результати такого огляду не відображені у протоколі, так само не відображені і на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи.

З урахуванням встановленого в суді своєю постановою від 19.08.2022р. суд витребував із Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУ НП України в Закарпатській області копію запису із нагрудної камери- відео реєстратора поліцейського СРПП ВП №1 Берегівського РВП ГУ НП України в Закарпатській області Паковба В.М. за 06.06.2022р. в проміжок часу 17-20 год. до 21-30 год., а саме що стосується факту зупинки та оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239707 від 06.06.2022р. відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до листа ТВО начальника Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУ НП України в Закарпатській області С.Кантора №9663/106/27/2-2022 від 25.08.2022р. вбачається, що копію запису із нагрудної камери- відео реєстратора поліцейського СРПП ВП №1 Берегівського РВП ГУ НП України в Закарпатській області Паковба В.М. за 06.06.2022р. а саме, що стосується факту зупинки та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239707 від 06.06.2022р. відносно ОСОБА_1 не надається можливим, оскільки строк зберігання такого сплинув.

Між тим, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Враховуючи те, що ОСОБА_2 категорично не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, наданим відеозаписом поліцейськими не в повному обсязі зафіксовано обставин, за яких було складено адміністративний протокол відносно нього, а відтак суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

Зазначене в своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а, відтак, провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.130,247,294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32 КУпАП України. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяА. А. Надопта