Справа № 484/4316/21
Провадження № 33/812/184/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Ткаченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Вяловою Іриною Михайлівною, на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №211654 від 28 жовтня 2021 року вбачається, що 28 жовтня 2021 року о 18:14 годині по вул. Сидора Білого в місті Первомайськ Миколаївської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21214 н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Вялова І.М. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, а суд на власний розсуд корегувати/уточнювати не може, що відповідає принципам ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практиці Європейського суду з прав людини у справі "Карелін проти Росії. Також посилається на те, що в матеріалах справи міститься відеозапис неналежної якості, який не відображає, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та що його було зупинено. Інспектором не вжито жодних дій, щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, зокрема не роз`яснено право на правову допомогу а також права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови у зв`язку з порушенням права на захист з огляду на правову позицію КАС ВС викладену у постанові від 18 лютого 2021 року у справі №524/9827/16-а.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Вялова І.М. вдруге не з`явились. На електронну адресу апеляційного суду надійшла заява адвоката Вялової І.М., в якій вона зазначала, що підтримує апеляційну скаргу, при ухваленні рішення просила звернути увагу суду на те, що матеріали справи не містять чітких, допустимих, послідовних та узгоджених доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , більш того його вина спростовується доказами свідка ОСОБА_2 . Крім того, просила суд при ухваленні рішення врахувати ту обставину, що ОСОБА_1 перебуває у складі ЗСУ, а тому посвідчення водія необхідно йому для виконання функцій переміщення до місць дислокації, а також прийняти до уваги час, що минув з моменту події.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №211654 від 28 жовтня 2021 року вбачається, що 28 жовтня 2021 року о 18:14 годині по вул. Сидора Білого в місті Первомайськ Миколаївської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом-автомобілем ВАЗ 21214 н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, підтверджується, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, на що той не погодився.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі підтверджений також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 зазначено, що 28.10.2022 року у м. Первомайську по вул. Сидора Білого вона була запрошена працівниками поліції в якості свідка з приводу того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21214 н.з НОМЕР_1 з причіпом, йому на місці було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та проїхати в медичну установу, на що водій відмовився, з правами та обов`язками громадянина ОСОБА_1 було ознайомлено.

В письмових поясненнях свідок ОСОБА_4 зазначив, що 28.10.2022 року в його присутності близько 19:00 год у м. Первомайську по вул. Сидора Білого громадянин ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21214 н.з НОМЕР_1 білого кольору з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та відмовився від проходження огляду і в медичному закладі. Також заперечував, що він керував транспортним засобом.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання апеляційної скарги на те, що фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, до того ж вказане не спростовує висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника Вялової І.М. про те, що працівниками поліції при складанні відносно ОСОБА_1 адміністративного протоколу не було роз`яснено останньому право на правову допомогу та права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції роз`яснювалися ОСОБА_1 його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі і право на користування юридичною допомогою адвоката, на що він відповів що права свої він знає. Крім того ОСОБА_1 розписався про ознайомлення зі своїми правами у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж не є релевантними посилання апеляційної скарги на правову позицію, викладену у постанові КАС ВС від 18 лютого 2021 року у справі №524/9827/16-а, оскільки у зазначеній справі було порушено право на захист особи працівниками поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, наслідками якого було складання постанови. У даному випадку, працівниками поліції не здійснювався розгляд справи про адміністративне правопорушення, а лише на виконання вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП збирались докази, а тому не може свідчити про недопустимість зібраних доказів.

Доводи апеляційної скарги про те що відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських є неналежним доказом, оскільки відеозапис не вівся безперервно, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки на дослідженому відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема обставин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, пропонування ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, сп`яніння на місці або в медичному закладі та його відмова в проходженні такого огляду, а також обставини складання протоколу. Отже, зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами. Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію".

Не знайшли підтвердження доводи, що відеозапис не відображає, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та що його було зупинено, оскільки згідно відеозапису саме ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, який був зупинений співробітниками поліції. Крім того як вбачається з аудіозапису судового засідання від 13 січня 2022 року в суді першої інстанції ОСОБА_1 в присутності свого захисника Ремського Є.В. також неодноразово стверджував, що саме він керував автомобілем. Такі ж пояснення ОСОБА_1 надавав суду при дослідженні відеозапису, де зафіксований момент зупинки автомобіля працівниками поліції, також пояснив, що невірно вказав у протоколі про те, що за кермом автомобіля не перебував, а кермувала ОСОБА_5 , оскільки був дуже втомлений після роботи та мав на увазі, що він передає ОСОБА_5 керування автомобілем після складання адмінматеріалів.

До того ж факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 під час його зупинки працівниками поліції був підтверджений поясненнями свідка ОСОБА_3 , наданими при допиті судом в судовому засіданні 13 січня 2022 року, яка підтвердила факти, що були викладені у її письмових поясненнях, наданих працівникам поліції при складанні адмінматеріалів.

На переконання апеляційного суду надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги, зокрема посилання на показання свідка ОСОБА_2 , не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність постанови місцевого суду вимогам КУпАП, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності, та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Вяловою Іриною Михайлівною - залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць