Справа № 344/5924/22
Провадження № 33/4808/506/22
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю потерпілого ОСОБА_1 та представника потерпілого Васютина Я.В.,

розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 липня 2022 року, якою провадження в справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 обвинувачувався, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №204856 в тому, що по вулиці Набережна у місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Yamaha, державний номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості та здійснив обгін на перехресті вулиць Набережна Берегова у місті Івано-Франківськ та допустив зіткнення з транспортним засобом марки Opel Vectrа, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а громадянин ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б, 12.1, 12.3, 14.6 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пов`язаного з порушенням п.2.3 б., 12.1, 14.6 ПДР України.

Апелянт не згідний з постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, а також вважає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції було грубо порушено вимоги закону, відсутнє повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Вважає, що суд першої інстанції не більш ніж формально підійшов до встановлення обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Пояснив, що 29 квітня 2022 року рухаючись на транспортному засобі Opel Vectra д.н.з НОМЕР_2 із сторони вокзалу по вулиці Береговій у місті Івано-Франківську близько 17 год. 00 хв. Під`їхавши до Т-подібного нерегульованого перехрестя вулиці Набережної імені Стефаника у місті Івано-Франківську зупинився автомобілем в крайній правій смузі, пропускаючи автомобілі, які рухалися по вулиці Набережній імені Стефаника у місті Івано-Франківськ як з напрямку вулиці Галицька так і напрямку вулиці Мазепи у місті Івано-Франківськ. В цей час на великій швидкості по середині дороги проїхав мотоцикл, з порушенням правил дорожнього руху. Переконавшись у безпеці дорожнього руху ОСОБА_1 . Здійснив маневр ліворуч близько 17 год. 05 хв., побачив, що на його автомобіль на великій швидкості «летить» мотоцикл зі швидкістю більше 60 км/год. зі сторони вул. Мазепи. З метою уникнення небезпеки, ОСОБА_1 одразу зупинив свій автомобіль застосувавши екстрене гальмування. Натомість водій мотоцикла, не гальмуючи взагалі, здійснив наїзд на автомобіль ОСОБА_1 в передню частину, чим його пошкодив.

Апелянт вказує на те, що ним чітко були чітко дотримані Правила дорожнього руху, однак суд першої інстанції, під час судового розгляду, не взяв твердження ОСОБА_1 про те, що:

-водій ОСОБА_2 гнався на великій швидкості;

-водій ОСОБА_2 не зупинився перед пішохідним переходом;

-водій ОСОБА_2 здійснив подвійний обгін на перехресті перед пішохідним переходом;

-у водія ОСОБА_2 відсутні документи права власності на транспортний засіб Yamaha;

-у водія ОСОБА_2 відсутня категорія, що надає право керувати відповідним транспортним засобом;

-номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 підроблений.

Також ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не встановив яким чином номерний знак з`явився на транспортному засобі Yamaha, та не взяв до уваги долучене ним відео з камер спостереження, чим перекручує фактичні обставини справи та приходить до невірного висновку.

В судове засідання з`явились потерпілий ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 269 КУпАП , захисник Васютин Я.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП,

Під час апеляційного розгляду:

- потерпілий ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

- захисник Васютин Я.В. підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до норм діючого законодавства, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах апеляційних вимог.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на зміст матеріалів справи, такі вимоги закону суддею суду першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суд першої інстанції дослідивши наявні докази правильно дійшов до висновку, що відповідно до пояснень учасників ДТП та досліджених у суді першої інстанції матеріалів справи водій ОСОБА_1 виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги на головну дорогу по якій в цей час рухався водій ОСОБА_2 , після чого у динаміці руху вказаних транспортних засобів відбулось їх зіткнення.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З наведених обставин, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що доводи ОСОБА_2 про те, що порушення ним зазначених у протоколі ПДР України не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з даними ДТП і знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Також правильно суд першої інстанції звернув увагу на те, що ПДР України не дозволяють одночасний проїзд перехресть, а у разі здійснення маневру водії діють на власний ризик.

Сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дав суду першої інстанції можливість зробити вірний висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_2 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення порушень правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції правильно зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Таким чином вважаю, що незабезпечення іншим учасником дорожнього руху переваги в русі транспортному засобу який рухався на головній дорозі перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріали провадження не містять належних та допустимих доказів з приводу перевищення максимально дозволеної швидкості руху водієм ОСОБА_2 , тобто відсутнє підтвердження порушення п. 12.1 ПДР України.

Також із відеозапису вбачається, що після того як водій ОСОБА_2 виявив небезпеку, а саме, що інший учасник ДТП виїжджає на головну дорогу, прийняв міри для зменшення швидкості руху, а тому вважаю, що не було порушено п. 12.3 ПДР України водієм ОСОБА_2 .

Матеріали провадження не містять належних та допустимих доказів порушення п. 14.6 ПДР України, оскільки таке обвинувачення не є конкретним через те, що п. 14.6 ПДР України вістить підпункти від «а» до «є».

У матеріалах провадження відсутні докази, які б доводили порушенням пункту 2.3 б ПДР України, оскільки ОСОБА_2 був уважний, слідкував за дорожньою обстановкою та відповідно зреагував на її зміну під час виявлення небезпеки, що проявляється у зменшенні швидкості руху транспортного засобу.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 не зупинився перед пішохідним переходом та здійснив подвійний обгін на перехресті перед пішохідним переходом, як підстави для скасування судового рішення також не є слушними, оскільки виходять за межі пред`явленого обвинувачення.

Щодо доводів апелянта про те, що у водія ОСОБА_2 відсутні документи права власності на транспортний засіб Yamaha, відсутня категорія, що надає право керувати відповідним транспортним засобом та, те що номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 підроблений, то такі доводи не впливають на зміст обвинувачення за ст. 124 КУпАП. Такі доводи підлягають перевірці в межах звернення з заявою до компетентних органів про вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення та виходить за межі обсягу обвинувачення згідно протоколу від 13.05.2022 року серії ААБ № 204858.

Таким чином, доходжу висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 липня року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло