06.09.2022 227/156/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділу поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗС України, в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 316141 від 15 січня 2022 року, ОСОБА_1 , 15 січня 2022 року о 02 год. 37 хв. у м. Добропілля по вул. І. Франка, керуючи автомобілем ЗАЗ-110380-40 н/з НОМЕР_2 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття газоаналізатора алкотест 6810 та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він 14.01.2022 у вечірній час у м. Добропілля керував автомобілем БМВ, який знаходився у його користуванні. Рухаючись по проспекту перемоги автомобіль поламався, щось трапилось з колесом, а потім він перестав заводитись. Він його самостійно штовхав до перехрестя проспекту Перемоги та вул. Івана Франка, завернувши в напрямку автостанції. На вказане місто під`їхали працівники поліції, які з`ясовували, що трапилось. Пропонували допомогу, на що він відмовився і вони поїхали далі. Все це відбувалось тривалий час та вночі на 15.01.2022. Оскільки далі він не мав змоги штовхати автомобіль і було холодно, він запросив раніше не знайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_2 , щоб той йому допоміг штовхнути автомобіль і завести його. Оскільки вони удвох нічого не змогли зробити, він подзвонив знайомому ОСОБА_3 , щоб останній приїхав на автомобілі ЗАЗ та відбуксирував БМВ. Через 15 хвилин приїхав ОСОБА_4 на автомобілі ЗАЗ д.н. НОМЕР_2 , який ОСОБА_1 напередодні дав йому у користування. Автомобіль ЗАЗ затих, оскільки закінчився бензин, і ОСОБА_4 пішов за бензином. В цей час знову під`їхали працівники поліції та розпочали пред`являти претензії, що начебто він порушив правила буксирування у зимовий період без жорсткого зчеплення, на що він відповів, що автомобілем не керував, він стояв разом з автомобілем БМВ. Двигун автомобіля ЗАЗ не працював і він перебував поруч з ним та чекав на ОСОБА_5 Автомобілі були зчеплені. Крім того, працівник поліції пред`являв претензії, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і пропонував пройти йому медичний огляд. На вказане ОСОБА_1 відповів, що оскільки він не керував автомобілем, то не зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння. Категоричну відмову у присутності поліцейського він не виказував. Поліцейський щось заповнював сидячі в службовому автомобілі, свідків на місці не було. Права йому ніякі не роз`яснювались, копія протоколу не вручалась. У подальшому автомобіль ЗАЗ забрав ОСОБА_4 , а автомобіль БМВ був залишений у дворі знайомого.

В заяві від 06.09.2022 ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено суддею, в матеріалах справи наявні: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №316141 із супровідним листом начальника ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області; копія посвідчення водія ОСОБА_1 ; рапорт поліцейського; направлення на медичний огляд та оптичний носій з відеозаписом.

Із змісту протоколу вбачається, що свідки правопорушення відсутні, а також зазначено, що від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився. Про відмову від надання письмових пояснень, підпису в адміністративному протоколі та отриманні копії адміністративного протоколу, тимчасового дозволу, також зазначено у рапорті поліцейського ОСОБА_6 .

З переглянутого відеозапису вбачається, що у нічний час працівники поліції не зупиняли транспортний засіб ЗАЗ НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , а під`їхали до транспортних засобів, які перебували у нерухомому стані. Осіб, які зафіксовані на відеозапису встановити та ідентифікувати неможливо через відсутність освітлення під час здіснення відеозапису. Особа, яка вийшла з переднього водійського сидіння першого автомобіля, заперечувала про керування ним транспортним засобом.

Отже, свідків події немає, а відеозапис не підтверджує зміст обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Аналіз наведених доказів свідчить про відсутність доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, суддя дійшов до висновку про закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251-252, 266, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Суддя В.М. Любчик