Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/790/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., при секретарі Закомірна Ю.І. розглянувши у судовому засіданні, фіксування котрого здійснювалося за допомогою системи ВКЗ, матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем КНП Яготинської міської ради "Яготинська ЦРЛ", ідентифікаційний код невідомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 181465 від 29.07.2022 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 29 липня 2022 року о 19 годині 40 хвилин гр. ОСОБА_1 в м. Яготин Київської області по вул. Кільцева керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, не чітка мова. Від проходження огляду на стану алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків під відеозапис.

Предстанвик ОСОБА_1 - адвокат Полянська С. В.підтримала письмове клопотання щодо закриття провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та в судовому засіданні додала, що ОСОБА_1 перебував за місцем свого проживання, через деякий час на подвір`ї приватного домоволодіння з`явились працівники поліції, які почали стверджувати про нібито скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і почали вести з ним діалог, що стосувався нібито вчинення ним порушень правил дорожгього руху ОСОБА_1 неодноразово пояснював працівникам поліції, що не перебував за кермом, не куди не їхав, а перебував вдома, оскільки у подвір`ї домоволодіння в якому проживав він їх і зустрів. Працівники поліції не з`ясувавши обставин, почали пропонувати з невідомих причин пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що ОСОБА_1 запитав про необхідність такого проходження, адже він не є водієм і не керував транспортним засобом, не порушував та ніяким чином не міг порушити правила дорожнього руху. В матеріалах відображено, що подія яка нібито зафіксована в протоколі про адміністративне правопорушення складеного 29.07.2022 року відносно його, щодо керування 29.07.2022 року о 19:40 ним транспортним засобом, зокрема керування з явними ознаками алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності. Поліцейські не пропонували ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема в присутності нібито двох свідків під відеозапис,

як зазначено в протоколі. З огляду на дані обставини справи можна зробити висновок, що викладені факти не відповідають дійсності,

Таким чином, відсутні докази перебування ОСОБА_1 за кермом, на відео відсутні докази присутності свідків, при яких зазначено у даному протоколі про адмінстратвине правопорушення, відсутні відомості доставки ОСОБА_1 до медичного закладу, працівниками поліції чітко не пропонувалось прийти даний огляд на стан сп`яніння чи на місці, чи у медичному закладі.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП відсильна, що зобов`язує працівників поліції, викладаючи суть адміністративного правопорушення у точній відповідності ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначати в протоколі, на підставі яких ознак представником поліції було виявлено стан сп`яніння, що саме пропонувалось особі, в якій послідовності, вказати дії, які свідчать про ухилення водія від огляду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє особою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорущення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Згідно ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортнимизасобими особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень ст. 266 КУпАП огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підлягають водії (судноводії), проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12. 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння не було зазаначено де саме, як і не міститься цих даних у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому в Направленні до медичного закладу не зазначено найменування медичного закладу та поточної адреси до якого направляється особа для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього, не зазначено відомостей про результати огляду або дій, які б свідчили про відмову від проходження такого огляду та зазначено про доставку ОСОБА_1 до медичного закладу.

Відео, що містяться в матеріалах адміністративної справи та переглянуто в судовому засіданнні. з якого вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, йому чітко не зазначено де саме пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння,

ОСОБА_1 зазначає на відео, що він не керував транспортним засобом тому йому не має потреби проходити даний огляд, свідки при цьому відсутні, як і відсутній огляд

ОСОБА_1 щодо його зовнішніх ознак на стан алкогольного сп`яніння. Також відстнє зображення достаки ОСОБА_1 до медичного закладу.

З матеріалів адміністративної справи не вбачається, що в діях ОСОБА_1 , присутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за скоєння якого передбачена ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та щвидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Статтею 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи інщого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 року «Ірландія проти Сполученого Королівства» п.161, (Ігeland v. Тhе Unsted Kingdom), Series А заява 25, а також рішення Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, докази повинні буди достатньо переконливими, чіткими і узгодженими між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту». Європейським судом з прав людини, по справі «Вагbега, Меssegue аnd Jabardo v. Spain»» від 06.12.1998 року встановлено, що принцип презумпції невинності вимагає щоб всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тлумачились на користь даної особи. Положення пункту «d» частини третьої статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яким кожному обвинуваченому гарантовано право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

У відповідності до ст. 19 конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, не здобуто.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП вважається недійсним, відстні докази перебування ОСОБА_1 за кермом та в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя Кисіль О. А.