ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/380/22 Справа № 700/457/22 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Бесараб Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №700/457/22 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Лисянського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Лисянського районного суду Черкаської областівід 17 серпня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 08.07.2022 о 23 год. 55 хв. в смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області по вул.Бужанській керував автомобілем Renault Talisman, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на місці зупинки трансортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи вчинення ним даного адміністративного правопорушення, просив врахувати те що, єдиним способом пересування по місту Ірпінь та на роботу в ТОВ РЦ «Соборний», де він працює, є автомобіль, та факт перебування на його утриманні матері, у зв`язку з чим просив постанову місцевого суду змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, виключити з неї рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на один рік, просив вважати його притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. В решті постанову суду просив залишити без змін.

20.09.2022 апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся апеляційним судом рекомендованим листом за місцем проживання, яке зазначено в апеляційній скарзі, однак згідно даних трекінг відправлень не виявив бажання його отримати. Інших засобів зв`язку: номер телефону чи адресу електронної пошти, апелянт не зазначив ( матеріали справи не містять).

Також інформація щодо часу та дати розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 була розміщена на офіційному сайті Черкаського апеляціного суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що клопотань про відкладення розгляду справи апелянт не подавав, тому відсутні перешкоди, передбачені ч.6 ст. 294 КУпАП, для розгляду апеляційної скарги за відсутності апелянта.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку, та ніким не оспорюється, а тому апеляційним судом переглядається оскаржувана постанова лише в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернативи, а тому посилання апелянта на те, що на його утриманні перебуває мати і автомобіль є єдиним засобом для пересування по місту не може слугувати підставою для скасування постанови місцевого суду в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративне правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Лисянського районного суду Черкаської областівід 17 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка