ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участю:

захисника Козуба О.І.,

при секретарі: Бродській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн 00 коп.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 11 вересня 2021 року о 21 год. 46 хв. за адресою: м. Харків, вул. Торянська, б. 13 керував транспортним засобом Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода. Від проведення медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest № 6870 на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що місцевий суд не повідомляв його про розгляд справи призначений на 21 грудня 2021 року, разом з тим на всі попередні засідання він з`являвся.

Вказував, що 21 грудня 2021 року судове засідання не проводилось та не фіксувалось за допомогою технічних засобів.

Зазначав, що ним було заявлено клопотання про виклик свідків, однак допитана була лише один свідок ОСОБА_2 , інші свідки у судове засідання не з`явились та не викликались місцевим судом, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Також вказував, що судом не досліджено подані ним відеозаписи і його письмові пояснення та суд не навів мотиви відхилення показів свідка ОСОБА_2 .

Разом з тим вказує на те, що він не керував транспортним засобом, а за кермом перебувала його дружина.

Факт керування також не підтверджено матеріалами справи.

Крім того зазначав, що працівники поліції не повідомили йому причину зупинки транспортного засобу.

Направлення для проведення його огляду у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД було складено без огляду на місці зупинки транспортного засобу, чим порушено встановлений порядок передбачений ст. 266 КУпАП.

Вказує на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на місці та прохав поліцейських надати йому газоаналізатор для проходження огляду, однак йому було відмовлено.

Також інспектором поліції не було дотримано вимоги щодо безперервності відеозапису події.

Ураховуючи викладене прохав постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року.

Клопотання обгрунтовував тим, що у метеріалах справи міститься супровідний лист про направлення йому оскаржуваної постанови, при цьому доказів отримання ним копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

У ЄДРСР зазначено, що оскаржувана постанова була надіслана судом до реєстру лише 30 грудня 2021 року, а оприлюднена 31 грудня 2021 року, після закінчення десятиденного строку на її оскарження.

Про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 10 січня 2021 року, після отримання копії його адвокатом.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова проголошена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Козуба О.І.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 або його захисником копії оскаржуваної постанови.

Разом з тим, відповідно до заяви адвоката Козуба О.І. про видачу копії постанови року, останній отримав копію оскаржуваної постанови 10 січня 2022 року, після чого ОСОБА_1 19 січня 2022 року була подана апеляційна скарга.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Козуба О.І., матеріали справи не містять відомостей про отримання ним копії оскаржуваної постанови, а копію оскаржуваної постанови за клопотанням адвоката отримано 10 січня 2022 року, після чого 19 січня 2022 року була подана апеляційна скарга, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

Заслухавши адвоката Козуба О.І., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена та підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 ОБ № 178296 від 11 вересня 2021 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водія; направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» від 11 вересня 2021 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11 вересня 2021 року; рапортом інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №1 УПП ДПП в Харківській області лейтенанта поліції Білінського Є. від 11 вересня 2021 року та відеозаписами з нагрудної камери поліцейського АХ06903.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 ОБ № 178296 від 11 вересня 2021 року вбачається, що 11 вересня 2021 року о 21 год. 46 хв. за адресою: м. Харків, вул. Торянська, б. 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода. Від проведення медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest № 6870 на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» від 11 вересня 2021 року, останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11 вересня 2021 року підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

У рапорті інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №1 УПП ДПП в Харківській області лейтенанта поліції Білінського Є. від 11 вересня 2021 року зазначено, що під час несення служби було зупинено автомобіль Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». У водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що останній відмовився у присутності двох свідків та відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Вищевказане також підтверджується відеозаписами долученими до матеріалів справи на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Пояснення свідків апеляційний суд вважає як належний і допустимий доказ, оскільки вони відповідають матеріалам справи.

Щодо доводів апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд розцінює такі доводи, як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення виходячи з наступного.

З відтворених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час спілкування із співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 зазначив про те, що він керував транспортним засобом обережно. В подальшому ОСОБА_1 вказував на те, що він не керував транспортним засобом, а керувала його дружина.

За таких обставин пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються між собою.

Пояснення ОСОБА_2 надані у суді першої інстанції про те, що саме вона 11 вересня 2021 року керувала транспортним засобом в момент зупинки автомобіля співробітниками патрульної поліції, апеляційний суд не може прийняти їх, як допустимий доказ.

Відповідно до п.7 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Оскільки ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 , сум має сумніви щодо її неупередженості.

Щодо неповідомлення ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, апеляційний суд звертає увагу на те, що з відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про ознаки ДТП, які має його автомобіль, що і стали підставою зупинки.

Посилання апелянта на те, що він не був повідомлений місцевим судом про розгляд справи, апеляційний суд зазначає, що йому надана можливість у суді апеляційної інстанції надати свої пояснення або заперечення.

ОСОБА_1 скористався таким правом через свого захисника Козуба О.І.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Істотних порушень законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль