П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/809/22

06 вересня 2022 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Шишко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , пенсіонерку, громадянку України,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство щодо колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Адміністративне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_1 31 серпня 2022 року, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який проживає за вказаною адресою, домашнє насильство, а саме: словесно погрожувала, обмежувала доступ до житла, води, газу, електропостачання, внаслідок чого була завдана шкода його психічному здоров`ю.

В суд ОСОБА_1 повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв чи клопотань щодо розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою дотримання розумного строку розгляду справи, беручи до уваги, що в судове засідання з`явилася захисник Дидич Н.В., а положення ч.2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шиманська Н.С. в суді вказала, що її підзахисна вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки жодних дій насильницького характеру щодо ОСОБА_2 не вчиняла. Крім того зазначила, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 , не є членом її сім`ї, а колишнім чоловіком. Вказала, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення її підзахисною інкриміновано їй правопорушення, тому просила провадження у справі закрити.

Потерпілий ОСОБА_2 в суді пояснив, що його колишня дружина, з якою вони розлучилися у квітні 2022 року, періодично вчиняє скандали, в ході яких виганяє його з будинку, не дозволяє користуватися ні водою, ні газом, змушує жити в непридатному для проживання приміщенні.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству": домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення доводиться сукупністю досліджених та перевірених у справі доказів, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 065638 від 01.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 31 серпня 2022 року, а також на протязі тривалого часу, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчиняє відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який проживає за вказаною адресою, домашнє насильство, а саме: словесно погрожує, обмежує доступ до житла, води, газу, електропостачання, внаслідок чого була завдана шкода його психічному здоров`ю (а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_2 звернувся з усною заявою, в якій зазначив, що 31 серпня 2022 року, а також на протязі тривалого час, починаючи з 01.07.2022 року його колишня дружина ОСОБА_1 , з якою вони проживають в одному господарстві вчиняє щодо нього психологічне та економічне насильство, погрожує словесно, обмежує йому доступ до житла, води та газу (а.с.4);

- рапортом ПОГ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області С.Надраги від 01.09.2022 року, в якому зазначено, що під час спілкування з ОСОБА_1 , остання відмовилася надавати письмові пояснення щодо обставин справи, однак в усній формі пояснила, що перебуває з колишнім чоловіком ОСОБА_2 у неприязних відносинах, тому відмовляється надати йому можливість користуватися газо-електропостачанням, ванною кімнатою та побутовою технікою (а.с.6).

- показаннями свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 час від часу виганяє ОСОБА_2 з будинку, не дає йому користуватися водою, газом та світлом, змушує його жити у приміщенні, не облаштованому для проживання;

- показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які в суді також підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства ОСОБА_7 щодо ОСОБА_2 .

Суд не приймає до уваги твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, через те, що вони з ОСОБА_2 не є подружжям, оскільки відповідно до ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя. Тобто суб`єктом домашнього насильства можуть бути колишній чоловік чи дружина.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вона вчинила домашнє насильство щодо колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

При накладенні адміністративного стягнення враховую характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини справи, суд вважає, що до ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн, який слід стягнути на р/р UA0009676, отримувач - ГУК в Ів.-Фр.об./Ів.-Фран р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету- "Адміністративні штрафи та інші санкції".

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору (отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. А. Шишко