Справа №295/3534/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Болейка А.П.,

секретаря Синюк А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

встановив:

21.08.2019 громадянин України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краківець» Львівської митниці ДФС, ввіз на митну територію України товар, а саме: напівпричіп самоскид марки «NFP EUROTRAILER», модель «SKS 27-7.3», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 8500 євро (що по курсу Національного банку України на час митного оформлення даного товару складає 236601,14 гривні), з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу доходів і зборів як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо продавця (відправника) товару, а так само вартості товару, відомостей необхідних для визначення його митної вартості та нарахування митних платежів.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник, а також представник Житомирської митниці Державної митної служби України не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, захисник подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 , а представник митниці без його участі, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України розглядає справу у їх відсутність.

Крім цього, захисник подав письмові пояснення, у яких заявив клопотання про закриття справи в зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та у зв`язку зі спливом шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення. Крім цього, зазначив, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, може бути виключно перевізник, а не водій ОСОБА_1 .

Представник Житомирської митниці Державної митної служби України надав письмові пояснення, у яких заперечив доводи захисника та просив визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на останнього такий вид адміністративного стягнення як штраф в розмірі 100 відсотків вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими доказами:

- протоколом про порушення митних правил № 0935/101000/21 від 24.11.2021 (а.с. 1-2);

- реєстраційним свідоцтвом (частина II) №VQ338696, реєстраційним свідоцтвом (частина II) №FL488813 (реєстраційне свідоцтво (частина I) та реєстраційним свідоцтвом з експортним номерним знаком НОМЕР_2 від 20.08.2019 № PM K 1 232/19-00091 (а.с. 14-16);

- інвойсом №3287 від 20.08.2019, виданим компанією «RIX EUROPEAN LP», Reg/ №SL31316 SUIT 1, 4 QUEEN STREET, EDINBURGH, EH2 1JE, SCOOTLAND, UNITED KINGDOM, згідно якого напівпричіп самоскид марки «NFP EUROTRAILER», модель «SKS 27-7.3», номер шасі НОМЕР_1 був реалізований для ТОВ «ВІН-ГРАНД» (), вул. Стеценка, 75-А, м. Вінниця. Вартість зазначеного транспортного засобу відповідно до наданого інвойсу становить 3000 євро (а.с. 13);

- митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA101090/2019/010430, поданої 22.08.2019 підтверджується те, що на підставі поданих ОСОБА_1 документів посадовою особою м/п «Житомирський центральний» Житомирської митниці ДФС проведено митне оформлення товару - напівпричіп самоскид марки «NFP EUROTRAILER», модель «SKS 27-7.3», номер шасі НОМЕР_1 для ТОВ «ВІН-ГРАНД» за ціною 3000 євро (а.с.09-10);

- з контракту №90718, укладеного 09.07.2018 та поданого до м/п «Житомирський центральний» Житомирської митниці ДФС як одну з підстав митного оформлення сідельного тягача, вбачається, що «RIX EUROPEAN LP» як продавець виконує по замовленню ТОВ «ВІН-ГРАНД» підбір та продаж, зокрема, засобів наземного транспорту, що були у використанні, які у подальшому обумовлюються у документі купівлі-продажу (а.с. 17);

- з даних у відповіді на запит митного органу України від 17.12.2020 від митних органів Республіки Польща (відповідь від 17.03.2021), яка 29.04.2021 надійшла до Державної митної служби України встановлено, що напівпричіп самоскид марки «NFP EUROTRAILER», модель «SKS 27-7.3», номер шасі НОМЕР_1 перетнув кордон на в`їзд в Україну 21.08.2019 (а.с. 42);

- з даних у відповіді на запит митного органу України від 27.08.2021, наданій митними органами ФРН 14.10.2021, зокрема у тому числі і у експортній декларації для вивезення транспортного засобу за територію ЄС № MRN19DE81E0, вбачається, що митним органом України отримано інформацію про те, що напівпричіп самоскид марки «NFP EUROTRAILER», модель «SKS 27-7.3», було придбано отримувачем - ТОВ «ВІН-ГРАНД» у експортера ««Abschleppdienst Postdam-Nord A.P.N. GmbH» Am Parkplatz 2 a 14476 Postdam DE». Вартість зазначеного транспортного засобу відповідно до наданого інвойсу становить 8500 євро (а.с. 20-38).

Таким чином, судом встановлено, що напівпричіп самоскид марки «NFP EUROTRAILER», модель «SKS 27-7.3», було придбано ТОВ «ВІН-ГРАНД» не у компанії «RIX EUROPEAN LP», Reg/ №SL31316 SUIT 1, 4 QUEEN STREET, EDINBURGH, EH 2 1JE, SCOOTLAND.UNITED KINGDOM за ціною 3000 євро, а у експортера ««Abschleppdienst Postdam-Nord A.P.N. GmbH» Am Parkplatz 2 a 14476 Postdam DE» за ціною 8500 євро. А документи, подані митному органу України ОСОБА_1 як підставу для переміщення транспортного засобу через митний кордон України, а саме: митна декларація типу ІМ40ДЕ №UA101090/2019/010430; інвойс №3287 від 20.08.2019; контракт №90718 від 09.07.2018, містять неправдиві відомості щодо відправника та вартості товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно ч. 1 ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 5 ст. 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Згідно ст. 266 МК України декларант зобов`язаний надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 № 1118 (далі Правила), власник транспортного засобу або уповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, у зоні діяльності якої розташовано пункт пропуску через державний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортний засіб з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг щодо оподаткування (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням таких пільг); паспортних та інших документів, визначених законодавством України й міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та що останній не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються зазначеними доказами, а тому не можуть бути покладені в основу для прийняття рішення про закриття справи з цих підстав.

Діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Вирішуючи питання накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 466 МК адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Таким чином, процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення).

За вимогами ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до статті 491 МК підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Згідно ч. 3 цієї ж статті посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, можуть здійснювати провадження у будь-якій справі про порушення митних правил, порушеній будь-яким митним органом України.

Таким чином, вирішуючи питання щодо встановлення дати виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд вважає, що нею слід вважати день, коли уповноважений орган об`єктивно мав можливість поза усяким сумнівом виявити ознаки правопорушення в діях особи, після чого зобов`язаний був невідкладно скласти протокол за встановленою законом формою та зібрати в розумні строки необхідні докази.

Як вбачається з наявних у справі та досліджених судом доказів, митному органу про порушення ОСОБА_1 митних правил достовірно стало відомо ще з дня отримання ним відповіді на свій запит від 17.12.2020 від митних органів Республіки Польща (відповідь від 17.03.2021), яка 29.04.2021 надійшла до Державної митної служби України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику та відповідно до ч. 3 ст. 493 МК України може здійснювати провадження у будь-якій справі про порушення митних правил, порушеній будь-яким митним органом України. Згідно відповіді на запит, митному органу України було надано обов`язкові документи, подані ОСОБА_1 під час виїзду та вивезення товару з Республіки Польща та митного контролю, зокрема митна декларація, інвойс та інші документи, які містили неправдиві відомості щодо відправника та вартості товару (а.с. 45-47). Про направлення таких документів свідчить і сам запит митних органів України від 17.12.2020, у якому саме такі документи просив надати митний орган.

Про наявність таких даних, на підставі яких було виявлено вчинення правопорушення, свідчать і відомості у інших документах, якими підтверджується, виявлення митним органом вчинення порушення митних правил ще до складання протоколу про порушення митних правил.

Зокрема, як вбачається з змісту листа начальника Житомирської митниці від 28.07.2021, відповідь з митних органів Республіки Польща на запит від 17.12.2020 містила копії експортних митних декларацій з розбіжностями щодо відправника, розбіжності в інвойсі щодо вартості товару. Крім цього, автором листа прямо зазначається, що митному органу відомо про те, що ТОВ «ВІН-ГРАНД» здійснювало ввезення товарів на митну територію України на підставі документів, що містять неправдиві відомості в частині дійсних сторін зовнішньоекономічних операцій та їх вартості, з метою неправомірного зменшення розміру податків і зборів (а.с. 39).

Однак, митним органом додатків, які надіслали митні органи Польщі, до справи надано не було. Виходячи з положень ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може грунтоваться на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд розцінює такі дії митного органу як намагання приховати час виявлення правопорушення, а отже і початок перебігу строку давності притягнення особи до відповідальності.

Крім цього, відповідь на запит митного органу України від 27.08.2021, надана митними органами ФРН 14.10.2021, на яку посилається митний орган у протоколі про порушення митних правил як на доказ вини ОСОБА_1 , надійшов на адресу митного органу 18.10.2021.

Як вбачається з супровідного листа, справа про порушення митних правил надійшла до Богунського районного суду м. Житомира 21.04.2022, тобто після спливу шести місяців з дня надходження і цієї відповіді.

Доводи представника митниці, як на підставу направлення справи до суду в межах шестимісячного строку з дня виявлення правопорушення, який він обраховує з 23.10.2021, тобто дня надходження відповіді митних органів ФРН саме до Житомирської митниці, який було надіслано з Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України, є помилковими, виходячи як з вимог ч. 3 ст. 493 МК України так і з огляду на час виявлення правопорушення, тобто з часу надходження відповіді від митних органів Республіки Польща до митних органів України 29.04.2021, а тому суд їх відкидає.

За таких обставин, виходячи з того, що порушення ОСОБА_1 митних правил митним органом виявлено більше ніж за шість місяців до дня надходження до суду протоколу про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, суд приходить до висновку про відсутність в силу ч. 1 ст. 467 МК України підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення митних правил, оскільки таке стягнення може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Наявність у матеріалах справи запиту Житомирської митниці від 26.10.2021 та відповіді на нього Львівської митниці від 15.11.2021, висновків суду не спростовує та не може бути підставою для обрахування строків з часу виявлення правопорушення до часу надходження до суду в межах шестимісячного строку саме з цієї дати, оскільки надані Львівською митницею документи було подано ОСОБА_1 до Житомирської митниці ще 22.08.2019 для проведення митного оформлення товару та у подальшому стали підставою для проведення перевірки щодо наявності в його діях складу правопорушення, про що також зазначено і у протоколі про порушення митних правил.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 1 ст. 467 МК України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 467, 527-529 Митного кодексу України,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.