Справа № 465/9671/21 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П
Провадження № 33/811/97/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі представника ОСОБА_1 адвоката Чорнія Івана Андрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Чорнія Івана Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Франківського районного суд м. Львова від 28 грудня 2021 року,

встановив:

цією постановою, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП об`єднано.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 28 листопада 2021 року о 19 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом ФОЛЬЦВАГЕН Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Моршинській, 2 у м. Львові, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду (острівець безпеки). В результаті зіткнення транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.3 «Б», 12.1, 13.1 ПДРУкраїни, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , 28 листопада 2021 року о 19 год. 00 хв., керувала транспортним засобом ФОЛЬЦВАГЕН Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті Генерала Чупринки - Моршинській у м. Львові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного засобу Drager у присутності двох свідків. Своїми діями порушила вимоги п. 2.9 "А" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Чорній І.А., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам процесуального та матеріального права. Судом не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та формально вивчено обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяло повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що під час проходження огляду на стан сп`яніння було порушено п. 7 інструкції «Про порядок виявлення ознак алкогольного сп`яніння» за допомогою газоаналізатора Драгер, яким передбачено, що прилад має проходити калібрування кожні 6 місяців. Останнє калібрування приладу відбулося 26 травня 2021 року, тобто з порушенням шестимісячного строку. У роздруківці з приладу Драгер відсутні реквізити протоколу про адміністративне правопорушення 28 листопада 2021 року, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 було вручено розпакований прилад Драгер, що ставить під сумнів проведений огляд.

З диску вбачається, що він записаний 28 листопада 2021 року, а поліцейські ведуть відео запис з перервами і в хаотичному порядку та в матеріалах справи відсутній повний відеозапис з моменту зупинки транспортного засобу до завершення процедури огляду відносно ОСОБА_1 .

Судом не було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи за місцем її проживання, тобто в АДРЕСА_1 , чим порушено її право на захист.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не прибула, її представник адвокат Чорній І.А. просив проводити розгляд справи у її відсутність.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання адвоката, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Окрім того, участь у судовому засіданні з розгляду питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 124 КУпАП є правом, а не обов`язком особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши виступ представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3 Б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних й перевірених судом доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №054348 (а.с. 13), схемою місця ДТП (а.с.16), рапортом (а.с. 17), що ніким не оспорюється.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно із п. 7 розділу I «Інструкції, про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України, МЛОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», з результатом огляду виявила незгоду, окрім того в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 7), зазначила, що з результатом приладу «Драгер» вона не згідна.

Погодилася пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, після чого, працівниками патрульної поліції, було залучено двох свідків та повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Не отримавши відповіді, від ОСОБА_1 працівник поліції повідомив свідків, що вона відмовилася від проходження такого огляду, та надав незаповнені бланки для підпису.

Окрім того, в матеріалах справи, відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 в медичний заклад для проходження медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду передчасно прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на зазначене апеляційний суд приходить до переконання, що працівниками патрульної поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП та п. 7 розділу I «Інструкції, про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», в наслідок чого було порушено права ОСОБА_1 , оскільки, як встановлено судом вона неодноразово виявляла бажання проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, підлягає до скасування, а провадження у справі - закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

За наведених обставин постанова судді підлягає скасуванню.

Проте на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції минули строки накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП, через що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу адвоката Чорнія Івана Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляді справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.