Єдиний унікальний номер 722/1162/22
Номер провадження 3/722/574/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді Унгуряна С.В.
секретаря Ткач Н.П.
з участю: ОСОБА_1
та його захисника Мельничук О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2022 року на розгляд Сокирянського районного суду начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ОСОБА_2 направлено матеріали про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №020598, складеного 04.08.2022 року начальником відділу інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) ОСОБА_3 , 04.08.2022 року о 18 год. 25 хв. в 500 метрах від лінії державного кордону, під час руху в сторону державного кордону України на напрямку 0070 прикордонного знаку, на території Вашковецької ОТГ Дністровського району Чернівецької області ділянка відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », був затриманий ОСОБА_1 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», який діючи в складі групи осіб, спільно з громадянином ОСОБА_4 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП не визнав та пояснив, що 04.08.2022 року о 17 год. 52 хв. він разом із ОСОБА_4 прибув з м.Чернівці у центр с.Вашківці на таксі служби «Волт», яке вони замовили через інтернет. Вийшовши з таксі та пройшовши 20 м., вони зупинились і почали на мобільному телефону з?ясовувати маршрут до пункту пропуску, до якого як вони з?ясували їм ще необхідно було подолати 3000 м. В цей час до них підійшли двоє невідомих чоловіків одягнених у форменний одяг та озброєних автоматами і сказали, щоб вони пройшли з ними до адмінбудівлі, яка знаходилась поряд та надали їм для перевірки свої документи. Він та ОСОБА_4 пояснили, що є студентами і мають намір на законних підставах через пункт пропуску перетнути кордон, при цьому надавши всі документи необхідні для перетину кордону. Через деякий час до них під`їхав військовий автомобіль і вони разом із прикордонниками поїхали в м.Сокиряни для оформлення адміністративного протоколу. Протягом тривалого часу їх опитували, вивчали документи, відбирали пояснення, в яких він зазначав, що мав намір через пункт пропуску перетнути кордон на законних підставах. Крім цього пояснив, що він вже намагався перетнути кордон через пункт пропуску у Львівській області, однак йому було відмовлено в цьому, оскільки на той час у нього не було в наявності всіх необхідних документів. В подальшому, від свого захисника він дізнався, що в Чернівецькій області простіше перетнути кордон, тому і вирішив спробувати перетнути кордон через пункт пропуску Вашківці. Після закінчення опитування, вони разом із прикордонниками поїхали до готелю в м.Сокиряни, оскільки вже була комендантська година і вони були змушені залишитись до ранку в м.Сокиряни. Наступного дня вони повернулись до м.Чернівці. Будь-якого наміру перетнути державний кордон поза пунктом пропуску у нього не було.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначала, що ОСОБА_1 жодного наміру перетинати державний кордон з України до Молдови поза пунктами пропуску через державний кордон не мав, так як він є студентом першого курсу у Вищій школі торгівлі та послуг у Познані за освітнім ступенем « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на факультеті Логістика стаціонарної форми навчання, а тому має відстрочку від призову на військову службу, а відповідно має право на виїзд за межі України. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення належними доказами не доведена.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він разом із своїм одногрупником ОСОБА_1 прибули в с.Вашківці з м.Чернівці з метою перетину держаного кордону на пункті пропуску Вашківці, оскільки вони є студентами. Коли вони замовляли таксі, то кінцевою точкою прибуття зазначили с.Вашківці. Після того, як він разом із ОСОБА_1 вийшли з автомобіля та відійшли в тінь, щоб налаштувати інтернет для пошуку карти як пройти до пункту пропуску, до них підійшли двоє озброєних чоловіків та попросили слідувати за ними до споруди, яка знаходилась на відстані 30-35 метрів від того місця, де вони вийшли з автомобіля. При цьому, у них одразу забрали мобільні телефони. Під час перевірки документів вони повідомляли, що мали намір перетнути кордон безпосередньо у пункті пропуску та надавали при цьому прикордонникам всі необхідні документи для перетину кордону, а саме: довідку на виїзд за кордон здобувача фахової передвищої освіти, військовий квиток, відповідно до якого надано відстрочку від призову на військову службу, студентський квиток, перекладені та засвідчені документи про зарахування та навчання у закордонному вузі. В подальшому їх на службовому автомобілі відвезли в м.Сокиряни, де відносно них було складено протоколи про адміністративне правопорушення.
Під час судового розгляду справи судом досліджено також долучені захисником ОСОБА_1 до матеріалів справи письмові документи, які підтверджують наступні обставини.
Так, згідно інформації, наданої Вищою школою торгівлі та послуг у Познані від 18.08.2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 є студентом першого курсу за освітнім ступенем «Магістр» на факультеті Логістика стаціонарної форми навчання, надані сканкопії сертифіката та скриншот з університетської системи. Дана відповідь перекладена на українську мову агентством перекладів «Лінгва».
Згідно довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 за №1794 від 14.07.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного №3/221 від 12.07.2022 року про те, що він на підставі абз. 18 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку за призовом під час мобілізації, на особливий період. Заперечень щодо виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном не має.
Згідно відповіді на адвокатський запит від 29.08.2022 року встановлено, що водій таксі «Волт» ОСОБА_6 прийняв запит на поїздку 04.08.2022 року о 15 год. 53 хв. о 15 год. 55 хв. розпочалася поїздка з пасажирами з адреси вул.Степана Бандери, 4 в м. Чернівці, тривала до 17.53 і завершилася у селі Вашківці Дністровського району, адреса призначення в системі визначена траса Т2633.

Таким чином, аналізуючи вказані докази в їх сукупності, суд вважає, що надані в ході розгляду справи пояснення ОСОБА_1 , його первинні письмові пояснення від 04.08.2022 року та показання свідка ОСОБА_4 у своєму взаємозв?язку узгоджуються як між собою, так і з долученими захисником доказами.
За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положення ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КупАП.
Частина 2 ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.
Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднуються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими.
Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Тобто, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, в діях особи має місце за умови вчинення вказаною особою будь-яких активних дій, які б свідчили про спробу перетинання нею державного кордону України поза пунктом пропуску.
Згідно частин 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Як вбачається із досліджених в судовому засіданні доказів, наданих стороною захисту, ОСОБА_1 , перебуваючи разом з іншою особою на відстані 3000 м. від державного кордону України, а саме на території с.Вашківці, не вчиняв будь-яких дій, які б свідчили про його намір перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску.
За змістом статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, складено протокол серії ЗхРУ №020598 від 04.08.2022 року, в якому не міститься відомостей про те, які саме дії вчиняв Навозенко ДП., які б свідчили про його намір перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску.

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення додано схему затримання на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Вашківці», яка судом оцінюється критично, оскільки суперечить встановленим судом фактичним обставинам справи. Крім цього, вказана схема затримання складена без застосування фото або відео фіксації, а також за відсутності особи, яку затримано, що у своїй сукупності викликає розумний сумнів щодо достовірності зазначеної у ній інформації в частині місця та відстані затримання ОСОБА_1 від лінії державного кордону.
За таких обставин, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів щодо наявності у ОСОБА_1 прямого умислу на здійсненняив спроби незаконно перетину державного кордону поза пунктом пропуску через державний кордон України групою осіб, як і відсутні докази того, в чому саме полягала спроба ОСОБА_1 незаконно перетнути державний кордон України. Відтак всі досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).
Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.
При ухваленні судового рішення суддею враховано практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням наведеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та керується стандартом доведення вини «поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження, по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, вважаю, що дослідженими доказами не доведено наявності в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення спроби перетинання державного кордону поза пунктом пропуску, а відповідно не доведено його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що у відповідності до п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст.7, 9, 245, 247, 251, 252, 255, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В. Унгурян

Повний текст постанови складено 22.09.2022 року.