Справа № 357/8933/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Міністерства Оборони України, Білоцерківське зональне відділення військової служби правопорядку відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого кухарем військова частина НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні,
за ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
У С Т А Н О В И В:
24 вересня 2022 року, о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби, територію військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 та до 09 години 00 хвилин 26.09.2022 року проводив час на власний розсуд в умовах особливого періоду, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, в умовах особливого періоду.
26 вересня 2022 року, о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 виконував службові обов`язки у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 , тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, пояснив, що в період часу з 24.09.2022 року до 26.09.2022 року був відсутній у військовій частині, перебував у дівчини та повернувся 26.09.2022 року на територію військової частини в стані алкогольного сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оголосивши протоколи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши додані до протоколів докази, а саме:витяг із наказу № 34 від 17.03.2022 року, службову характеристику, довідку- доповідь по факту не прибуття, доповідь по факту повернення з самовільного залишення військової частини, рапорт капітана м/с, рапорт командира взводу, висновки алкотестера «Алконт-М», тест № 750, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 2,13%, копію паспорта, рапорт ординатора медичного відділення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись статтями 33-35, 40-1, 172-20, 245, 268,280, 284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі двісті п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко