Справа № 159/450/22 Провадження №33/802/263/22 Головуючий у 1 інстанції:Лесик В.О.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судових засідань Хитрика Р.О., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисника Прадищук Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого в ТОВ «Титан», мешканця АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.01.2022 о 23 год. 40 хв. керував автомобілем марки «Ford Mondeo» н.з. НОМЕР_1 на вул. Соборна в смт. Люблинець Ковельського району, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її невідповідність вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зокрема зазначає, про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483906 від 16.01.2022 року складено з грубим порушенням ст. 254 КУпАП, відповідно до якої протокол складається у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак цього зроблено не було. Разом з тим, вказує, що йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вважає, що працівниками поліції не виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, адже ними вчасно не зупинено автомобіль та не встановлено особу яка ним керувала. Посилається, що за кермом автомобіля перебувала інша особа, а не він, тому все висунуте йому протоколом про адміністративне правопорушення і постановою суду звинувачення є надуманим.

З огляду на вищенаведене просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Прадищук Л.М., які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів та просили її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483906 від 16.01.2022 року, за змістом якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, останній зі змістом вищевказаного протоколу був ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.01.2022 року, за висновками якого ОСОБА_1 16.01.2022 року о 01 год. 07 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2);

- довідкою Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.4).

Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст.251 КУпАП, був правильно оцінений судом як належний доказ винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відеозаписом зафіксовано перебіг подій, що мали місце 15-16 січня 2022 року на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичній установі під час медичного огляду водія ОСОБА_1 (а.с.5).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апелянта про те, що йому не було вручено копію протоколу, а також не роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 483906 від 16.01.2022 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і повідомлено про розгляд справи в Ковельському міськрайонному суді, а також вручено копію протоколу, що стверджується особистими підписами цієї особи у відповідних графах. Вищенаведене також підтверджується відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора камери інспектора поліції.

Відеозапис прикріплений до матеріалів справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи. Тому посилання апелянта на відсутність безперервного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки апелянт не довів, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом спростовують його вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі про те, що в протоколі не конкретно вказано технічні реєстраційні дані боді-камери 14/1 та 14/2, на який здійснювалася відеофіксація вчиненого правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки дане процесуальне порушення при оформленні протоколу, не є істотним та таким, яке б давало підстави для скасування судового рішення. Більше того, воно не є таким, яке вказує про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення і, на думку апеляційного суду, не вплинуло в даному випадку на правильність прийнятого суддею першої інстанції рішення.

Доводи апелянта про безпідставну зупинку транспортного засобу, як на підставу незаконності судового рішення, судом до уваги не беруться, оскільки вони жодним чином не спростовують факту перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що він транспортним засобом не керував, суд до уваги не бере, оскільки з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, вбачається, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля. Одразу після зупинки, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, однак в подальшому після пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння останній почав вказувати, що автомобілем він не керував, що апеляційним розцінюється як відповідна позиція захисту, направлена на уникнення відповідальності за вчинене.

Доводи ОСОБА_1 , що місцевим судом не надано належної оцінки показанням свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які в суді ствердили, що транспортним засобом керував не він, а інша особа - ОСОБА_3 , не беруться до уваги, оскільки вищевказані свідки були допитані судом, і їх поясненням була надана правильна оцінка, а тому апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду, що відповідна версія є надуманою, та суперечить встановленим фактичним обставинам справи.

Інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі, з мотивів викладених в апеляційній скарзі суд не вбачає. Тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2022 року - без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2022 року, щодо нього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя

Волинського апеляційного суду /підпис/ П.П. Борсук

Постанова набрала законної сили 16 травня 2022 року

Помічник судді А.С. МОКІЙЧУК

Дата засвідчення копії 17 травня 2022 року