Справа № 288/826/22
Провадження № 3/288/581/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Рудник М.І., за участю секретаря судових засідань Колодяжної Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

місце роботи: не працює,

РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 190, частиною 1 статті 191, частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 501347, ОСОБА_1 28 травня 2022 року о 14.00 годині в АДРЕСА_2 , умисно висловлював погрози в сторону своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 513873, ОСОБА_1 29 травня 2022 року о 06.59 годині в дачному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зберігав мисливську гладкоствольну зброю марки ИЖК, 16 клб № НОМЕР_2 без відповідного документу (дозвільного характеру виданого уповноваженим державним органом).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 513874, ОСОБА_1 29 травня 2022 року о 07.15 годині в селі Липки, вулиця Колгоспна, Житомирського району, Житомирської області, в салоні автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3 зберігав мисливську гладкоствольну зброю марки ТОЗ 34.Р, 12 клб № НОМЕР_4 , без чохла в зібраному вигляді, чим порушив правила зберігання вказаної зброї відповідно до вимог наказу № 622 (від 21.08.1998 року, п. 12.13).

За даних обставин, суд вважає за доцільне застосувати статтю 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив що протоколи про адміністративні правопорушення в його присутності не складались, він їх не підписував, зброя у нього не вилучалась, психологічне насильство відносно колишньої дружини він не вчиняв та будь яких доказів, щодо його вини працівниками поліції не надано.

Також 02 серпня 2022 року надав пояснення в яких просить провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191 КУпАП /а.с. 22-25/.

В судовому засіданні 02 серпня 2022 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 надав клопотання про закриття адміністративної справи /а.с. 27-33/, в якому просить закрити провадження уданій справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 28.05.2022 року у неї з чоловіком виник конфлікт за будівельні матеріали і він їй погрожував фізичною розправою. 29.05.2022 року вона викликала працівників поліції з даного приводу. Зброю вилучали з будинку, який належить їй на праві приватної власності, при цьому ОСОБА_1 був відсутній. Також раніше ОСОБА_1 погрожував їй.

В судовому засіданні оглядався відеодиск, з якого вбачається, що потерпіла видає працівникам поліції мисливську зброю та при цьому пояснює, що вона належить її чоловіку ОСОБА_1 , також розповіла про конфлікт який відбувся між нею та чоловіком. Згодом працівники поліції приїхали до ОСОБА_1 , який перебував на присадибній ділянці, та пояснили йому, що їх викликала його дружина, так як він вчиняв відносно неї домашнє насильство. ОСОБА_1 пояснив, що він не вчиняв відносно дружини домашнього насильства. Крім того, він не визнав, що зброя, яка вилучена з будинку, належить йому. Працівники поліції пояснили йому що зброю буде вилучено, на що він погодився. Також працівники поліції зазначили, що зброя має перебувати у розібраному стані та в чохлі.

Суддя, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його представника, потерпілу, вивчивши матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 , клопотання адвоката Слівінського В.О. про закриття адміністративної справи, оглянувши відеодиск, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суддею встановлено, що згідно протоколу серії ВАВ № 501347 від 29.05.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 , він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та внаслідок його дій було вчинено домашнє насильство, при цьому протокол не містить відомостей, яка саме шкода була, чи могла бути завдана потерпілій, оскільки вчинення домашнього насильства, внаслідок якого не була і не могла бути заподіяна шкода, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Отже, обов`язковою умовою настання відповідальності за статтею 173-2 КУпАП є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Також, обставини справи, які викладені в протоколі серії ВАВ № 501347 від 29.05.2022 року, інспектором СРПП ВП №2 Житомирського РУП Плетенецьким О.В., жодними доказами не підтверджені, окрім пояснень ОСОБА_2 . Доданий до матеріалів справи відеозапис доказів вини порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не містить.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 513874 від 29.05.2022 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КУпАП, чим порушив пункт 12.13 наказу № 622 від 21.08.1998 року.

Пунктом 12.13 Наказу МВС № 622 від 21.08.1998 року передбачено, що під час перенесення або перевезення вогнепальна, пневматична зброя має бути у розрядженому стані та знаходитися у спеціальному чохлі, кейсі, футлярі тощо. Під час перенесення або перевезення зброї та боєприпасів до неї, основних частин зброї, пристроїв та патронів до них власник зобов`язаний мати при собі дозвіл органу поліції на право зберігання та носіння такої зброї, основних частин зброї та пристроїв.

Проте, як вбачається з наданих пояснень, ОСОБА_1 , 29.05.2022 року в період воєнного стану в Україні перебував на блокпосту в селі Липки зі своєю зброєю і залишив блокпост, близько 7 години ранку та відразу поїхав на автомобілі на город з метою проведення сільськогосподарських робіт. Через хвилин 10 до нього підійшов працівник поліції і попросив надати пояснення з приводу заяви колишньої дружини ОСОБА_2 . На прохання працівника поліції, ОСОБА_1 надав мисливську гладкоствольну зброю марки ТОЗ 34 р, 12 калібру, яку він перевозив у своєму автомобілі. Мисливська гладкоствольна зброя марки ТОЗ 34 р, 12 калібру була у нього у розрядженому стані та знаходилась у чохлі. ОСОБА_1 вийняв зброю з чохла в салоні автомобіля та надав її працівнику поліції, який в нього в подальшому її забрав. ОСОБА_1 не розуміє, які порушення п.12.13 Наказу МВС №622 від 21.08.1998 року, про які зазначено в протоколі, він допустив.

Отже, ОСОБА_1 не порушив вимоги п.12.13 Наказу МВС № 622 від 21.08.1998 року, так як зброю він перевозив в чохлі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 513873 від 29.05.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КУпАП, мисливську гладкоствольну зброю ИЖК 16 калібру, № НОМЕР_2 вилучено для тимчасового зберігання. Проте ОСОБА_1 навіть не оголошувалось працівником поліції під розпис про те, що вищевказана мисливська зброя вилучена з будинку його колишньої дружини ОСОБА_2 , також в його присутності дана мисливська зброя не вилучалась.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 513874, ВАБ № 513873 та ВАВ № 501347 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в його присутності не складались, зміст протоколів йому не оголошувався, права передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому не роз`яснювались і свідчення цього є відеозапис, який долучений до протоколів.

На відеозаписі, який наданий поліцейськими, також відсутні будь-які відомості про роз`яснення ОСОБА_1 прав.

Крім того, відеозапис, який наданий працівниками поліції до адміністративної справи є недопустимим доказом, оскільки в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАБ №513874 та ВАБ № 513873 від 29.05.2022 року та на оптичному диску наданого працівником поліції відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного суду від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16а).

Відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, вказані протоколи про адміністративні правопорушення не містять посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Крім того, встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 513873 та серії ВАБ № 513874 від 29.05.2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191 КУпАП не долучені жодні відомості про місце знаходження вилученої зброї ИЖК, 16 клб № НОМЕР_2 та ТОЗ 34.Р, 12 клб № У922558д. Так в матеріалах справи відсутні протокол огляду та вилучення зброї, квитанція про прийняття на зберігання зброї, тощо.

Також не зазначено кому належить мисливська гладкоствольна зброя марки ИЖК, 16 клб № НОМЕР_2 та ТОЗ 34.Р, 12 клб № НОМЕР_4 , в той час як санкція частини 1 статті 190 КУпАП передбачає конфіскацію зброї, а санкція частини 1 статті 190 КУпАП передбачає оплатне вилучення зброї.

Таким чином, ні самі протоколи про адміністративні правопорушення, ні відеозапис, ні інші матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на факт вчинення ОСОБА_1 протиправних діянь, визначених диспозицією ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191 КУпАП.

Щодо вчинення психологічного насильства відносно потерпілої то даний факт не підтверджений жодними належними та допустимими доказами.

Отже, у справі відсутні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували би пояснення потерпілої про погрози висловлені в її адресу з боку ОСОБА_1 за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП обставин.

За змістом статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно статті 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: від обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушень, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини не здобуто, а тому підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності немає.

Статтею 247 ч. 1 п.1 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, частиною 1 статті 173-2, частиною 1 статті 190, частиною 1 статті 191, статтями 245- 247, 251, 252, 255, 268, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2, частиною 1 статті 190, частиною 1 статті 191 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду М.І.Рудник