Справа № 301/199/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оператора-адміністратора ТОВ «Белівер» магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 ( сімнадцять тисяч гривень).

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Згідно з постановою, 30.12.2021, о 12 год 25 хв, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи оператором-адміністратором ТОВ «Белівер» магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», порушив правила карантину, що призвело до обслуговування продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» без засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, чим порушив Постанову КМУ №1236 від 09.12.2020.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки такий пропущено через поважні причини. В обґрунтування цього апелянт зазначає, що жодних повідомлень про розгляд справи у суді першої інстанції не отримував, участі у судовому засіданні не брав, копію оскаржуваної постанови у встановлений законом строк не отримував, із судовим рішенням від 29 березня 2022 року апелянт ознайомився лише 11.04.2022, що підтверджується відомостями, які містяться у матеріалах справи. При цьому, вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою, і такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що він не може бути суб`єктом господарювання, а тому фактично не може нести відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Окрім цього, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом у справі, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Стверджує, що у протоколі не зазначено пункту постанови КМУ, який начебто ОСОБА_1 порушив. Окрім того, вважає, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт обслуговування саме ОСОБА_1 відвідувачів. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

При оцінці доводів апелянта про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення апеляційний суд вважає, що такі є слушними з огляду на таке.

З оскаржуваної постанови убачається, що розгляд справи відбувся 29 березня 2022 року без участі ОСОБА_1 . При цьому, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи - 29.03.2022. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

У зв`язку з цим, викладені у апеляційній скарзі доводи про поновлення строку на оскарження судового рішення про те, що жодних повідомлень про розгляд справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 не отримував, участі у судовому засіданні не брав, копію оскаржуваної постанови у встановлений законом строк не отримав, із судовим рішенням від 29 березня 2022 року ознайомився лише 11.04.2022, є не спростованими, а отже заслуговують на увагу.

Відтак, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, твердження про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 від 30.12.2021, 30.12.2021, о 12 год 25 хв, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи оператором-адміністратором ТОВ «Белівер» магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», порушив правила карантину, що призвело до обслуговування продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» без засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, чим порушив Постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020.

При цьому, особою, уповноваженою на складання протоколу, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, до адміністративного протоколу не додано жодних доказів (документів) на підтвердження того, що ОСОБА_1 є власником магазину чи займає посаду керуючого, тобто здійснював адміністративно-господарські чи організаційно-управлінські функції у суб`єкті господарювання.

Разом із тим, до протоколу не додано показань свідків, зокрема і продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який нібито перебував без засобів індивідуального захисту, та громадян, яких такий продавець нібито обслуговував.

Також у протоколі не зазначено, який саме пункт Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2022 порушено ОСОБА_1 , за порушення якого настає відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, виклад обставин у протоколі є незрозумілим, оскільки в такому не відображено яким саме чином ОСОБА_1 порушив правила карантину; які саме дії здійснив чи не здійснив ОСОБА_1 , що призвели, як зазначено у протоколі до обслуговування продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» без засобів індивідуального захисту; не уточнено кого саме обслуговував продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » без засобів індивідуального захисту.

Вищенаведене, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП - не містить конкретного змісту правопорушення (конкретного змісту діяння), за скоєння якого щодо ОСОБА_1 такий складено.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не уповноважений за власною ініціативою збирати докази, на підтвердження обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до наведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про те, що в розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 не може бути визнаний суб`єктом вказаного правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому всі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення повинні тлумачитись і тлумачаться на його користь.

Вищенаведене свідчить про те, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та у порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, і як наслідок, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є незаконним, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що: відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи; відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; саме на відповідних посадових осіб Національної поліції України покладено обов`язок доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого правопорушення з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів.

Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП щодо перегляду апеляційним судом справи в межах апеляційної скарги та не обмеження доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН