Єдиний унікальний номер: 379/844/22
Провадження № 3/379/603/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Таращанського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 231111 від 26.08.2022, згідно якого 23.08.2022 о 20 - 00 в с. Лука по вул. Миру водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110217 д.н.з. НОМЕР_2 на нерегульованому рівнозначному перехресті вул. Миру вул. Л.Українки не надав перевагу в русі транспортному засобу Honda Dio який рухався праворуч, та допустив зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.11 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він їхав по головній дорозі а ОСОБА_2 виїхала на головну дорогу з другорядної на великій швидкості, та не пропустила його. Він зміщувався вліво, щоб уникнути ДТП, однак зіткнення відбулося, ближче до лівого краю дороги. Він вийшов з машини, ОСОБА_3 сказала, що вона винувата, оскільки їй повідомили, що хтось помирає, тому вона їхала швидко та не помітила його. ОСОБА_3 сказала, що в неї ушкоджень нема та поїхала додому. Після чого поїхав і він.

Потерпіла ОСОБА_2 наполягала на винуватості ОСОБА_1 та пояснила, що вона їхала по вул. Л.Українки, зупинилась перед вул. Миру, сперлася ногою, подивилася направо та в місці зупинки на неї було скоєно наїзд ОСОБА_1 . Мопед відкинула аж у кущі.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що працює інспектором СРПП Таращанського ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області. 23.08.2022 надійшов виклик, виїхали в ОСОБА_5 додому до сина потерпілої жінки. Її опитали, вона повідомила, що їхала на моторолері по вул. Л. Українки і коли виїжджала на вул. Миру на неї здійснив наїзд автомобіль ЗАЗ. Протокол був складений лише 26.08.2022, оскільки шукали схему дорожнього руху, в якій зазначено де головна, а де другорядна дорога. Але такої схеми в районі нема. Визначився, що це перехрестя рівнозначних доріг, оскільки на обох дорогах є тверде покриття: одна асфальтована, а на другій щебінь, гравій, тобто вона не ґрунтова. На перехресті знаки відсутні. На схемі ДТП місце зіткнення позначене зі слів ОСОБА_1 . Уламків на місці ДТП не було.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, в АДРЕСА_2 мешкають її батьки. 23.08.2022 вона була у батьків у дворі. Вона почула удар, вийшла на вулицю та побачила ДТП. Вона вирішила запропонувати допомогу, оскільки працює медичною сестрою. ДТП було на перехресті вул. Миру та іншої, назву не пам`ятає. Вулиця Миру заасфальтована, а друга ні. Автомобіль стояв майже на перехресті, не по центру, а зліва по напрямку його руху. Мопед лежав спереду автомобіля ЗАЗ, ближче до лівого переднього колеса автомобіля. Жінка сиділа на асфальті біля пасажирських дверей «Таврії», цей автомобіль був лише з двома дверями. Вона спитала у жінки, чи потрібна допомога, та відповіла, що не потрібна. Жінка почала сама розказувати, що їй подзвонила кума, що якийсь родич при смерті. Тому вона їхала стривожена, і на перехресті подивилась в одну сторону, а в другу не подивилась, і виїхала на вулицю. Жінка встала сама та поїхала на мопеді, потім хлопець на автомобілі ЗАЗ, вони роз`їхались.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 10.11 ПДР у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення передбачає порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

При цьому ПДР не містять визначення поняття «безпека дорожнього руху». Таке визначення мається в наказі «Про затвердження Типового положення про Систему управління безпекою руху на автомобільному транспорті», в якому зазначено: «Безпека дорожнього руху це характеристика дорожнього руху, що визначається аварійністю». У свою чергу «аварійність це сукупність ДТП, здійснених учасниками дорожнього руху».

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності .

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, під час розгляду адміністративного правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.

Суддя враховує положення пункту 10.11 ПДР у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими правилами дорожнього руху, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Поліцейським в протоколі зазначено порушення п. 10.11 ПДР України та у фабулі зазначено, що ДТП сталася на нерегульованому рівнозначному перехресті вул. Миру вул. Л.Українки.

Однак факт наявності рівнозначного перехрестя спростовується фотографіями місця події та показами свідка.

Так з фотографій вбачається, що ОСОБА_1 їхав по головній дорозі, оскільки вул. Миру асфальтована, а згідно п. 1.10 ПДР України головна дорога дорога з покриттям відносно ґрунтової.

Вул. Л.Українки є ґрунтовою дорогою і наявність на ній щебеню не змінює її статусу як ґрунтової.

Ґрунтовам дорога автомобільна або тракторна дорога, побудована з природного ґрунту чи ґрунту з добавками інших матеріалів. (Ґрунтовка // Великий тлумачний словник сучасної української мови (з дод. і допов.) / уклад. і гол. ред. В. Т. Бусел. 5-те вид. К. ; Ірпінь : Перун, 2005.)

В Україні ґрунтові дороги прийнято класифікувати одночасно за якістю полотна і використанням:

- Поліпшені (профільовані) дороги з проїзною частиною, поліпшеної за допомогою добавок (шлаку, гравію тощо), Так званим «нижчим типом» дорожнього одягу.

- Путівці, що не поліпшені. Путівці існують протягом тривалого часу (десятки або сотні років) і пов`язують населені пункти між собою або з великими дорогами.

- Лісові та польові дороги.

( ОСОБА_7 . Дорожня термінологія: довідник. «Транспорт», 1985.)

Отже, довід свідка ОСОБА_4 про те, що вул. Л. Українки не є ґрунтовою спростовані вищенаведеним.

Таким чином, водій ОСОБА_8 не порушував п. 10.11 ПДР, оскільки рухався по головній дорозі.

З огляду на те, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд констатує недоведеність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, та положення ст. 62 Конституції України, суддя вважає недоведеним те, що ОСОБА_1 23.08.2022 допустив порушення п. 10.11 ПДР, а тому його звинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є недоведеним належними та допустимими доказами.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 124, 266, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя: В. І. Зінкін