Справа №: 148/1424/22
Провадження № 3/148/999/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, учня ВПУ № 41 м. Тульчин, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.178 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

25.08.2022 близько 21:50 години по вул.. Соборній в смт. Кирнасівка, ОСОБА_1 розпивав алкогольне пиво марки «Львівське світле», ображаючи людську гідність та громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 178 ч. 1 КУпАП, а саме: розпивання пива у заборонених законом місцях (на вулиці) або поява у громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, повідомлявся належним чином про день, місце та час слухання справи (а.с.9) про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 277 КУпАП, справи, передбачені статтями ... 178 КУпАП розглядаються протягом доби з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 р. (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від кримінального правопорушення полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Листом ТУ ДСА у Вінницькій області від 16.08.2022 № 05-18/1541 (а.с.10) повідомлено, що зважаючи на ситуацію із фінансуванням установ судової системи в особливому режимі за умов воєнного стану та враховуючи значне недофінансування за коштами загального фонду бюджету і надходженнями від судового збору, в територіальному управлінні відсутні кошти для забезпечення Тульчинського районного суду Вінницької області знаками поштової оплати.

Кодекс про адміністративні правопорушення не містить законодавчо визначеної норми щодо повідомлення правопорушників у інший спосіб ніж судовими повістками, відповідно до ст.277-2 КУпАП, однак враховуючи зазначений лист ТУ ДСА, повідомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності у зазначений в Кодексі про адміністративні правопорушення спосіб у суду відсутня можливість, тому в даному випадку суд вважає за можливе застосувати аналогію права.

Статтею 135 КПК України передбачено, що особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійсненням виклику по телефону, телеграмою, або іншим шляхом, не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

В матеріалах справи є заявка про отримання судової повістки за допомогою SMS - повідомлення на зазначений номер (а.с.7).

Враховуючи зазначене виклик за допомогою SMS-повідомлення не суперечить ч.1 ст.135 КПК України, якою передбачено, що особа може викликатися до суду шляхом вручення повістки про виклик, надсилання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Таким чином з огляду на викладене ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань та заяв про відкладення слухання справи до суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядається без участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 268 ч. 1 КУпАП.

Неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності та затягування розгляду справи.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилась у судове засідання, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом Тульчинського районного суду, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 178 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 440819 від 25.08.2022, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , особистими поясненнями ОСОБА_1 зазначеними на окремому аркуші щодо визнання обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто є неповнолітнім, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.34 КУпАП, є обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 КпАП України, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

При призначенні адміністративного стягнення прийнято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнання ним своєї вини, його ставлення до скоєного, майновий та сімейний стан, а також приймаючи до уваги, те що правопорушнику виповнилось повних 17 років, вину визнав, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе застосувати відносно нього, відповідно до ст. 13 КпАП України, заходи впливу передбачені ст. 24-1 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 24-1, 38, 40, 178 ч.1, 221, 268, 283, 287 КУпАП суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КпАП України і застосувати відносно нього на підставі статті ст. 13 КпАП України, заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх в межах санкції ст. 24-1 КпАП України, у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук