ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/631/21 Номер провадження 33/814/495/22Головуючий у 1-й інстанції Шаренко С.Л. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Клименко Я.О., за участі адвоката Тананакіна Олександра Валерійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Тананакіна Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2021 рокувстановлено, що 01 серпня 2020 року у зоні митного контролю пункту пропуску «Гоптівка», під час проведення митних процедур, було встановлено, що ОСОБА_1 06 жовтня 2019 року був ввезений на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці Держмитслужби, та поміщений в митний режим «тимчасове ввезення строком до 60 днів» транспортний засіб особистого користування автомобіль «RENAULT ESPACE», VIN НОМЕР_1 , державний реєстраційний знак НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща).

По даному факту у відношенні гр-на України ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП № 0744/80700/20 від 01 серпня 2020 року за ознаками ч. 6 ст. 481 МК України.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170 000 грн.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Тананакін О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до МК України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» Розділ ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України доповнено п. 9-7, яким передбачено, що добровільна сплата коштів відповідно до п. 9-9 цього розділу звільняє фізичних осіб від добровільної сплати коштів, передбачених абзацом другим цього пункту. Даний нормативний акт введено в дію 15 червня 2021 року і пом`якшує відповідальність особи, тому вважає, що він має зворотну дію в часі.

Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначає, що ОСОБА_1 не було повідомлено про розгляд справи у суді першої інстанції, а копія оскаржуваної постанови отримана ним лише 14 лютого 2022 року, що знаходить своє підтвердження у матеріалах справи і є обґрунтованою підставою для поновлення строку, який був пропущений через незалежні від ОСОБА_1 обставини.

По суті доводів апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 ст.481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування

За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил № 0744/80700/20 від 01 серпня 2020 року, 06 жовтня 2019 року ОСОБА_1 був ввезений на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці Держмитслужби, та поміщений в митний режим «тимчасове ввезення строком до 60 днів» транспортний засіб особистого користування автомобіль «RENAULT ESPACE», VIN НОМЕР_1 , державний реєстраційний знак НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща).

Строк зворотного вивезення транспортного засобу збіг у грудні 2019 року. З цього часу почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України

Відтак, протокол про порушення митних правил є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ст. 495 Митного кодексу України.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо можливості застосування до виниклих правовідносин Закону України «Про внесення змін до Митного Кодексу щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на територію України», який набрав чинності 15 червня 2021 року, тобто після винесення оскаржуваної постанови.

Частиною другою статті 8 КУпАП України передбачено, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частина 6 статті 481 МК України діє в редакції, відповідно до якої перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розукомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Законом № 1403-ІХ від 15 квітня 2021 року, який введено в дію з 15 червня 2021 року Прикінцеві та перехідні положення МК України доповнено, зокрема, пунктом 9-7, відповідно до якого установлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Добровільна сплата коштів відповідно до пункту 9-9 цього розділу звільняє фізичних осіб від добровільної сплати коштів, передбаченої абзацом другим цього пункту.

Отже пунктом 9-7 Розділу ХХІ Прикінцеві та Перехідні Положення МК України встановлена можливість звільнення фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 481 цього Кодексу за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Водночас таке звільнення не є безумовним, законодавець визначив певні умови за яких наступає звільнення від адміністративної відповідальності: здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування та добровільною сплатою до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, у межах розгляду справи у суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 добровільно сплачено кошти, зокрема у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8 500 гривень.

Таким чином, на підставі оплати цього платежу ним здійснено митне оформлення транспортного засобу, який відповідно до митної декларації задекларовано для вільного обігу на митній території України.

Таким чином, з огляду на наведені фактичні обставини та положення митного законодавства на час розгляду справи у апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_1 сплатив визначений законом обов`язковий платіж, що вже є однією із спеціальних підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності і закриття, у зв`язку із цим, провадження по справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката Тананакіна Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про повновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши вказаний строк, як такий, що пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу адвоката Тананакіна Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2021 року скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, а провадження по справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця