Номер провадження: 33/813/988/22
Номер справи місцевого суду: 523/3681/22
Головуючий у першій інстанції Кремер І. О.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Стоянової Л.І.,

захисника Фальковського А.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Фальковського А.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2022 року якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Оскарженою постановою, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Згідно з оскарженою постановою, 05.02.2022 року, о 23:40 год., ОСОБА_1 , по вул. Чорноморського козацтва, 901 в м. Одесі керував автомобілем «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Фальковський А.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що суддя місцевого суду дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не здійснив повного та всебічного дослідження обставин справи, не дав об`єктивної оцінки доказам. Захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями з огляду на те, що в ньому не зазначені свідки, а долучені до протоколі пояснення свідка ОСОБА_2 , як свідчить запис фіксації правопорушення були надиктовані працівниками поліції. Крім того, захисник посилається на те, що відеозаписи, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не дають змоги встановити людину, яка була за кермом автомобіля, що свідчить про недоведеність факту керування автомобілем ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши доводи скарги захисника; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді районного суду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ААД №220436 від 06.02.2022 року, водій ОСОБА_1 , 05.02.2022 року, о 23:40 год., по вул. Чорноморського козацтва, 90 в м. Одесі керував автомобілем «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №220436 від 06.02.2022 року ОСОБА_1 власноручно підписав, що свідчить про його фактичну згоду із його змістом, зауважень та застережень в протоколі не вказав, окрім посилання на те, що він не керував транспортним засобом.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , що долучені до матеріалів справи, вбачається, що 05.02.2022 року, о 23:40 год. вони разом із сестрою їхали в бік вулиці 7-а Пересипська, в районі будинку 88 по вул Черноморського козацтва, їх обігнав автомобіль «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , після чого зазначений автомобіль почало заносити та проїхавши 5-10 метрів його закрутило та автомобіль наїхав на перешкоду. Свідок зупинилась та викликала поліцію. Після наїзду на перешкоду з автомобіля «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 вийшов чоловік з лівої передньої двері без шапки, короткострижений, одягнений в чорну дублянку та темні джинси (а.с.4).

Апеляційним судом досліджено відеозаписи з нагрудної камери працівника, на яких зафіксовано автомобіль «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , який стояв на узбіччі дороги. Біля автомобіля знаходився ОСОБА_1 , який спілкуючись з працівниками поліції на місці пригоди, неодноразово пояснював поліцейським, що «він не сів за би кермо, якщо б його не змусили». Вказаний відеозапис у сукупності з поясненнями свідка ОСОБА_2 , свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно за викладених в протоколі обставин, перебував за кермом зазначеного автомобіля.

З переглянутого судом відеозапису просліджується чітка послідовність подій, які відбувались у ніч з 05.02.2022 року по 06.02.2022 року, а тому відеозаписи беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджує відомості викладені в протоколі та доводить вину правопорушника.

Зазначення ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, що за кермом був його зять, спростовується відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, де чітко зафіксовано ОСОБА_1 , його автомобіль, біля якого окрім нього та працівників поліції не було.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів, а тому даний доказ, у розумінні ст.251 КУпАП, є належним і допустимими.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів ОСОБА_1 та його захисником суду не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апелянта, що працівниками поліції під час складання протоколу не були залучені свідки, суд визнає безпідставними, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП (редакція від 16.02.2021 року) передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також не приймає доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував автомобілем за викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення обставинами, оскільки вони беззаперечно спростовуються матеріалами адміністративного провадження.

Зокрема, вказані доводи спростовуються долученою до справи постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.03.2022 року (справа №523/2847/22), відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за фактом події дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.02.2022 року, о 23:40 год., по вул. Чорноморського козацтва, 901, за участю автомобіля «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої автомобіль наїхав на перешкоду та отримав механічні пошкодження. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, але справу закрито за малозначністю.

ОСОБА_1 та його захисник не заперечували існування вказаної постанови місцевого суду, підтвердили факт набрання вказаного рішення законної сили, та повідомили суду про те, що вони не оскаржували вказану постанову в апеляційному порядку.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника, що справа за ч.1 ст.130 КУпАП розглянута та оскаржувана постанова винесена упередженим складом суду з посиланням на те, що вказаний суддя до розгляду справи за ч.12 ст.130 КУпАП ухвалив рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим за ст.124 КУпАП, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2022 року було відмовлено в задоволенні заявленого відводу (справа №523/3681/22). Той факт, що справи за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП розглянуті одним складом суду не свідчать про наявність підстав для визнання рішення по даній справі таким, що ухвалене незаконним складом суду.

Таким чином, встановлені апеляційним судом обставини свідчить про доведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №220436 від 06.02.2022 року, який складений за ч.1 ст.130 КупАП, а зібрані по справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя районного суду дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в районному суді.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Фальковського А.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський