Справа № 740/2069/22 Головуючий у 1 інстанції Шевченко І. М.
Провадження № 33/4823/348/22
Категорія - ч.2 ст. 172-7 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , прокурора Максиміхіна Ю. В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Берестовець Борзнянського району Чернігівської області, громадянин України, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Як установив суд, ОСОБА_1 , будучи депутатом Ніжинської районної ради Ніжинського району Чернігівської області восьмого скликання, відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» - є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, на порушення пп. 1, 3 ч. 1 ст. 28 цього Закону, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, який виник 08 липня 2021 року на шостій cecii восьмого скликання вищевказаної ради, проголосувавши «За» під час розгляду питання «Про запит депутата ОСОБА_1 », відповідно до якого останній, використавши статус депутата, у приватних інтересах підтримав особисте звернення до Чернігівської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо вжиття заходів забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження в рамках власно поданої заяви від 21 травня 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, закрити провадження за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Аргументує тим, що ні протокол про адміністративне правопорушенні, ні постанова суду не містять жодного доказу та обґрунтування наявності у нього умислу на вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд не встановив, що приватний інтерес ОСОБА_1 у даному випадку суперечив би його депутатським повноваженням і така суперечність реально, а не ілюзорно впливає, а не може вплинути (потенційний інтерес) на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Суд не звернув уваги, що під час поіменного голосування голос ОСОБА_1 безпосередньо не впливав на прийняття рішення в цілому (не був визначальним), оскільки за прийняття вказаного рішення «за» проголосувало більшість депутатів.

Суд також повинен був закрити провадження у справі через закінчення на час розгляду справи строків накладення стягнення.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, пояснюючи, що йому реально погрожували у зв`язку з громадською діяльністю цілком відомі особи, розбили на стоянці автомобіль та залишили записку з погрозами, у той час як прокуратура та слідство тривалий час ніяких заходів не вживало, а тому він звернувся до депутатів, щоб його підтримали в боротьбі за збереження свого життя.

Прокурор Максиміхін Ю. В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на те, що ОСОБА_1 звертався до прокуратури та правоохоронних органів, використовуючи представницькі повноваження.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи та и доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У частині 1 статті 1 Закону «Про запобігання корупції» визначено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» дає підстави констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається № 60/2022 від 17 лютого 2022 року, що ОСОБА_1 08 липня 2021 року на шостій cecii восьмого скликання Ніжинської районної ради Ніжинського району Чернігівської області восьмого скликання, проголосував «За» під час розгляду питання «Про запит депутата ОСОБА_1 », відповідно до якого останній, підтримав особисте звернення до Чернігівської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо вжиття заходiв забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження в рамках поданої ним заяви від 21 травня 2021 року (а.с. 5).

Як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і матеріалах справи фактично відсутні посилання на те, у чому саме суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 і його представницькими повноваженнями, з виконанням яких він пов`язує знищення його майна та погрози життю.

Сприяння у зверненні до правоохоронних органів, у даному конкретному випадку, не може розцінюватись, як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки, таке звернення не несе для ОСОБА_1 ніякої вигоди і воно не суперечить службовим чи представницьким повноваженням депутата місцевої ради.

Своїм голосуванням ОСОБА_1 ніяким чином не вплинув на хід та результати розгляду його особистого звернення, яке не несе за собою ніяких наслідків корупційного характеру та не порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження.

Отже, відповідно до встановлених обставин справи та вимог Закону України «Про запобігання корупції», наявність реального конфлікту інтересів поза розумним сумнівом не доведена, а за диспозицією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність настає лише у разі вчинення або не вчинення відповідних дій в умовах реального конфлікту інтересів. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги розгляду не підлягають, оскільки наявні підстави для задоволення апеляційної скарги з реабілітуючих підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд на порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно не з`ясував обставин справи, не вирішив питання, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні і постановив рішення з істотними порушеннями норм законодавства, яке підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець