ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1097/22Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/458/22 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.4 ст.140 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Кантелюка Т.-Т. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кантелюка Т.-Т. Ю. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та провадження в адміністративній справі щодо нього закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою начальником експлуатаційної дільниці ТОВ «Техно-Буд-Центр», 20 грудня 2021 року о 18 год. 38 хв. в м. Тернополі по проспекту Злуки,27, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та не вжив заходів щодо належного утримання проспекту Злуки, а також не прийняв своєчасних заходів щодо відновлення безпечних умов для руху, що призвело до створення аварійної обстановки та пошкодження транспортного засобу марки «BMW 318» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який наїхав на перешкоду (вибоїну) на дорожньому покритті, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Зазначеними діями порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху, п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ-3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди, вимоги до експлуатаційного стану» та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю. просить постанову суду скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Мотивує скаргу тим, що ОСОБА_1 не є суб`єктом, який несе відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, оскільки згідно його посадової інструкції у нього відсутні повноваження самостійно приймати рішення щодо виконання робіт з ремонту та експлуатаційного утримання вулично-дорожньої мережі.

Вважає, що показання свідків не можуть братись до уваги у зв"язку з відсутністю доказів на підтвердження того, що вони були на місці події, крім того вважає їх зацікавленими у свідченнях на користь потерпілого.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням, визначених ст. 254 КУпАП строків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Кантелюка Т.-Т.Ю., який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначених вимог судом першої інстанції дотримано не було.

Так, частиною 4 статті 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху; порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування; порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, - що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивною стороною правопорушення за даною статтею є недодержання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг та інших дорожніх споруд.

Слід зазначити, що диспозиція ч.4 ст.140 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Як слідує з протоколу про вчинення адміністративне правопорушення та постанови суду, ОСОБА_1 , який є посадовою особою, начальником експлуатаційної дільниці «Техно-Буд-Центр», порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та не вжив заходів щодо належного утримання проспекту Злуки, а також не прийняв своєчасних заходів щодо відновлення безпечних умов для руху, що призвело до створення аварійної обстановки та пошкодження транспортного засобу марки «BMW 318» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який наїхав на перешкоду (вибоїну) на дорожньому покритті, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, вважаю, що такі висновки не ґрунтуються на досліджених судом доказах та не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з абз. 6, 22, 23 ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до абз. 2, 3, 10 ч.3 ст.12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані, зокрема, забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", який є чинним від 01 січня 1998 року. Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (далі - Правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління "Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів (пункт 11 розділу 2 Правил "Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій).

Проте, ОСОБА_1 не може бути суб`єктом відповідальності за порушення п.1.5 ПДР України, оскільки вказана вимога ПДР України стосується виключно учасників дорожнього руху, якими є, згідно п.1.10 ПДР, лише особи, яка беруть безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, пасажир, погонич тварин.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, оскільки не містять належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

Крім того, у протоколом про адміністративне правопорушення від 17 січня 2022 року серії ААБ №200681 відсутній детальний опис вчинення ним адмінправопорушення, а тому фабула так званого "обвинувачення" є неконкретною.

При прийнятті рішення суд враховує і те, що протокол про адміністративні правопорушення серії ААБ №200681, складений щодо ОСОБА_1 з порушенням визначених ст.254 КУпАП строків, так як Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складено 20 грудня 2021 року о 19 год. 09 хв., а протоколи тільки 17 січня 2022 року.

Також слід зазначити що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиними належними та допустимими доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певного діяння, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в його діях події і складу адміністративних правопорушень повинні бути визнані на його користь.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п.1ч.1 ст.247,ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кантелюка Т.-Т. Ю. задовольнити частково, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП скасувати, провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушенння.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя