ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1701/22
Провадження № 3/210/853/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

"06" жовтня 2022 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянув матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює начальником групи Харківського інституту танкових війск, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 232030 від 01 червня 2022 року встановлено, що 01 червня 2022 року в м. Кривий Ріг, Металургійний район по вул. Нікопольське шосе 4Г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia Combi, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується оглядом у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу Drager 6820 ARNK - 0079, тест № 841, результат 1,86 проміле. З результатом згоден. Чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав письмові пояснення.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив,вину не визнає, оскільки не керував автомобілем у стані сп`яніння.01.06.2022 десь о 10.00 год. на автомобілі SKODA OctaviaCombiд.н.з. НОМЕР_1 їхав по одній із вулиць по м.Кривий Ріг, за навігатором, та як є не місцевим.Коли проїздив по вул. Нікопольське шосе відчув якісь вібрації авто, зупинився щоб перевірити причину неполадок. Оглянувши авто помітив, що повністю спущене колесо, яке до того ж мало прорізи у вигляді дірок. Так як не мав запаски, то зрозумів, що необхідно придбати колесо та знайти вільне СТО, де зможуть полагодити авто. У зв`язку із цим, в Інтернеті знайшов номер евакуатора, викликав до місця зупинки евакуатор. У евакуаційній службі повідомили про те, що на евакуатор доведеться чекати десь 2-3 години. Деякий час чекав на узбіччі, потім зачинив автомобіль та пішов до магазину. Враховуючи, що чекати евакуатор, придбати нове колесо, знайти СТО, на якому необхідно буде залишити авто, знайти вільних автомеханіків, щоб полагодити автомобіль не вистачить одного дня, вирішив, що вже цього дня не буде сідати за кермо, а тому придбав у магазині собі їжу та випив одну пляшку пива. Потім підійшов до свого авто, стояв на вулиці поруч нього, чекаючи евакуатор, в цей час під`їхав автомобіль патрульної поліції, зупинилися для перевірки документів, після чого звинуватили у керуванні автомобілем в стані сп`яніння,та склали протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. В стані алкогольного сп`яніння не керував, за кермом алкоголь не вживав. Користуючись юридичною безграмотністю, на будь які зауваження патрульні не реагували, свідків не залучили під час оформлення матеріалів. Просить закрити провадження

Захисник ОСОБА_1 адвокат Охримович Л.С. через канцелярію суду надала клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначила, що протокол є незаконним, необґрунтованим, в протоколі не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується будь якими належними та допустимими доказами виходячи із наступного. ОСОБА_1 не зупинявся патрульною поліцією, вже стояв на узбіччі дороги, без руху, оскільки в авто було пробите колесо,не доведено того факту, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, та взагалі, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. ОСОБА_1 не було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на момент складання протоколу не видавалось направлення на проходження такого обстеження у медичному закладі, яскравим свідченням чого є відсутність такого направлення в матеріалах справи. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, якщо поліцейські дійсно вважали, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, чим порушено вимоги ст. 265-2, 266 КУпАП. Поліцейським під час складання протоколу не роз`яснено ОСОБА_1 право на захист, не забезпечено останнього захисником, що є прямим порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки він є особою, яка не має юридичної освіти та не може самостійно захищати свої права, тим самим поліцейськими було здійснено порушення ст.268 КУпАП та ст. 59 Конституції України, які є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, забезпечення захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.В порушення вимог п. 5, 6, 8 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейські не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та провели такий огляд останнього на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу без залучення двох свідків. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки поліцейський є зацікавленою особою. Відеозаписи з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 не є безперервним, постійно переривається, а тому ті відеозаписи, які долучені поліцейськими до даного протоколу не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Стосовно результатів газоаналізатору DragerAlcotest 6820ARHK- 0079, вважає його результати не є об`єктивними та не можуть бути доказами у даній справі оскільки огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився з порушенням вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, який долучено до матеріалів адміністративної справи та переглянуто в судовому засіданні, рух автомобіля Skoda Octavia Combi, д.н.з. НОМЕР_1 не зафіксовано, зупинка даного автомобіля працівниками поліції на відеозаписі також не зафіксована, доказів того, що ОСОБА_1 01.06.2022 року о 10 год.30 хвил. керував транспортним засобом на відеозаписах відсутні.

Відеозапис події також не містить інформації, яка свідчила б про те, що автомобіль стояв з увімкненим двигуном.

Отже, пояснення ОСОБА_1 , що він не керував у стані сп`яніння, підтверджуються дослідженим відеозаписом з якого вбачається, що відео фіксація розпочинається з моменту, коли працівники поліції підходять до нерухомого автомобіля Skoda Octavia Combi, д.н.з. НОМЕР_1 , який стоїть на узбіччі вулиці з пробитим колесом та біля якого знаходиться ОСОБА_1 і пояснює, що у його автомобіля пробите колесо.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, судом встановлено, що на відеозаписах та в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази зупинки та керування ОСОБА_1 транспортним засобом Skoda Octavia Combi, д.н.з. НОМЕР_1 01.06.2022 року о 10 год.30хвил., через що його не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Однак, з вказаного диску з відеозаписами вбачається, що відеозйомка фрагментарна, епізодична, не є безперервною, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Враховуючи вимоги ст. 266 КУпАПта Інструкції № 1452/735, оскільки долучений відеозапис не є безперервним, епізодічний, працівники поліції зобов`язані були залучити двох свідків для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений працівниками поліції в порушення вимог ст.. 266 КУпАП, пункту 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , долучені працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи, оскільки, як вбачається з відеозапису інспектор поліції самостійно на свій розсуд складав відповідне пояснення, та надав для підпису ОСОБА_1 . Також, ОСОБА_1 є особою юридично не обізнаною, і як вбачається з відеозапису ставив свій підпис не ознайомившись зі змістом складеного інспектором поліції пояснення і не перевіривши. Також зазначене пояснення містить виправлення, не містить підпису ОСОБА_1 в графі ознайомлення з ст.. 63 Конституції України, що є недопустимим. Отже, інспектор поліції надавши на підпис пояснення, не ознайомив ОСОБА_1 зі ст.. 63 Конституції України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 .

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Також, суд критично оцінює, як доказ рапорт поліцейського, оскільки в рапорті зазначено наступне «автомобіль Skoda Octavia Combi, д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено», що суперечить дослідженому відеозапису, показам ОСОБА_1 тому не відповідає вимозі достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про вину ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодних доказів про те, що в розумінні вимог п.1.10 ПДР ОСОБА_1 був водієм автомобіля, через що його не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже дії працівників патрульної поліції викликають сумнів щодо законності вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, як водія автомобіля.

Також,працівниками поліції було грубо порушено порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, тому огляд є недійсним.

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України особа не зобов`язана доводити свою невинуватість. Крім того, згідно чинного законодавства, вина особи у вчиненні будь-якого проступку (в тому числі адміністративного правопорушення), повинна бути доведена в установленому законом порядку тобто, в межах процедури, чітко визначеної нормативно правовим актом.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1 трактуються на його користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: Р. Є. Скотар