Справа № 303/9167/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
29.08.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1
в с т а н о в и в:
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2021 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця,
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вказує на те, що постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб, яким керував апелянт, відтак подальші дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення є неправомірними. Стверджує, що поліцейські діяли у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки жодних ознак алкогольного сп`яніння, які можуть бути підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції у водія ОСОБА_1 не виявили. Окрім цього, зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не роз`яснили права, у тому числі було порушене його право на захист. Апелянт заперечує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження цього додає протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю №1109 від 14.11.2021. Вважає, що його відсутність у судовому засіданні під час розгляду справи місцевим судом безумовно вплинула на необ`єктивність та необґрунтованість судового рішення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях апелянта події і складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Шпуганича В. П., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє враховуючи такі обставини.
Апеляційний суд, беручи до уваги положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як прописано у ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до змісту ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Згідно з рапортом поліцейського Пумпинця В. Ю., 14.11.2021, о 16 год 10 хв, працівники поліції отримали виклик про порушення правил дорожнього руху. У рапорті вказано, що до поліцейських звернулася заявниця, яка повідомила, що водій транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д. н. з. НОМЕР_1 порушив ПДР. Вказаний автомобіль було зупинено по вулиці Цібаря, 44, під час спілкування з водієм встановлено його особу. Ним виявився ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння був проведений у встановленому законом порядку, результат освідування позитивний.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 473 від 14.11.2021 підтверджено, що ОСОБА_1 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння у лікаря КНП «Мукачівська ЦРЛ» ОСОБА_2 , за результатами обстеження лікар встановив, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 9).
Розпискою ОСОБА_1 від 14.11.2021 підтверджується факт залишення ним на зберігання транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д. н. з. НОМЕР_1 на місці зупинки за адресою: вул. Цібере, 44, м. Мукачево (а. с. 4).
На відеозаписі, який міститься на DVD-диску у хронологічному порядку зафіксована подія, яка мала місце 14.11.2021 за участі ОСОБА_1 . Так, з відеоматеріалу убачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 поліцейські зупинили на підставі того, що на лінію «102» надійшло повідомлення, що водій транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д. н. з. НОМЕР_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з водієм за наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти освідування у закладі охорони здоров`я, на що водій погодився. У медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого позитивний 0, 55 % проміле. На запитання лікаря ОСОБА_2 про те, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, останній відповів: «Так, вчора». З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, жодних скарг, зауважень чи заперечень відносно процедури проведення освідування чи його результатів не висловлював. Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, запропоновано надати пояснення з приводу вказаної події, однак від надання будь-яких пояснень водій відмовився (а. с. 5).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції Шаленик В. В. та Пумпинець В. Ю. були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря КНП «Мукачівська ЦРЛ», який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склав висновок про перебування водія у нетверезому стані були підстави для фальсифікації вищевказаного документу щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість поліцейських та лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі. Окрім того, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Шпуганич В. П. підтвердили, що дії поліцейських не оскаржувались, що дає підстави для висновку про те, що сторона захисту погодилась із законністю дій працівників поліції.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейські та лікар при виконанні своїх посадових обов`язків діяли в межах наданих їм повноважень.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що під час зупинки та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейські допустили порушення, а саме те, що автомобіль ОСОБА_1 вони зупинили безпідставно. Відхиляючи доводи в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. До того ж, апеляційний суд бере до уваги зміст рапорту поліцейського, який є належним доказом у справі, а також відеозапис, з яких убачається, що водія ОСОБА_1 поліцейські зупинили на підставі того, що на лінію «102» надійшло повідомлення, що водій транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д. н. з. НОМЕР_1 , тобто ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, апеляційний суд враховує і те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у вказані у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці не оспорюється. Окрім цього, доказів про наявність будь-яких порушень з боку поліцейських, на які посилається апелянт, у матеріалах справи відсутні, їх ОСОБА_1 не надав ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані при розгляді апеляційної скарги.
Безпідставними апеляційний суд визнає твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейські діяли у порушення вимог Інструкції, оскільки жодних ознак алкогольного сп`яніння, які можуть бути підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції у водія ОСОБА_1 не виявили. Апеляційний суд вищевказані доводи відхиляє, позаяк вважає, що такі жодним чином не впливають на висновки місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, відповідно до рапорту поліцейського взводу 1 роти 1 бат. УПП в Закарпатській області, рядового поліції Пумпинця В. Ю., при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 у останнього виявлені очевидні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, що стало підставою для направлення водія на освідування до медичного закладу, де фактично було підтверджено за допомогою приладу «Драгер», що водій ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані з результатом 0, 55 % проміле.
Такими, що спростовуються належними та достовірними доказами є доводи апелянта відносно того, що при складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не роз`яснили права, у тому числі було порушено право ОСОБА_1 на захист.
Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, який особисто підписаний ОСОБА_1 та переглянувши відеоматеріал, на якому у хронологічній послідовності чітко відображені події того дня, апеляційний суд констатує, що вказані твердження спрямовані виключно на намагання апелянта ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, адже вищевказаними доказами підтверджено, що при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, також йому запропоновано надати пояснення з приводу вказаної події (а. с. 5).
Щодо того, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння, у результаті чого складено висновок про те, що водій ОСОБА_1 був тверезий, апеляційний суд констатує, що вказані обставини жодним чином не впливають на висновки місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Визнаючи вказані твердження необґрунтованими, апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю №1109 від 14.11.2021, доданий апелянтом до матеріалів справи, ніяк не впливає на висновки суду першої інстанції про визнання його винуватим у порушенні вимог п. 2.9 «а» ПДР та скоєння ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не є підставою для скасування судового рішення.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог за п. 2.9 «а» ПДР; що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 130КУпАП, з дотриманням приписів ст. ст. 33-35 КУпАП, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння сприятиме досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишати без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН