Справа № 527/1120/22
провадження № 3/527/492/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року суддя Глобинського районного суду Полтавської області Свістєльнік Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине матеріали справи, яка надійшла від Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно наданого матеріалу вказано, що ОСОБА_1 28 травня 2022 року о 12:30 год. в Харківській області, м. Чугуїв, вул. Чехова, біля буд. 4, керував мопедом HONDA DIO б/н, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т.з. за допомогою приладу Alcotes DRAGER 6820. Результат: 0,97 проміле, тест № 80, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винну у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він того дня взагалі не керував транспортними засобами.

У судовому засідання захисник адвокат Спаскін Д.А. прохав закрити провадження по справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вказавши, що останній того дня не керував транспортними засобами, а також що в матеріалах справи відсутнє підтвердження факту керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та відсутні свідки події.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні досліджено наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення від 28 травня 2022 року серії ААБ № 318987;

-рапорт інспектора ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 28.05.2022;

-результат огляду алкотестера «Drager 6810» від 28 травня 2022 року тест № 80, згідно яких результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,97 проміле;

-актом огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-відеозапис фіксації правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

У справі відсутні свідки події.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами з огляду на наступне.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає. Як встановлено судом під час дослідження матеріалів та перегляду наданого відеозапису, достеменних відомостей про те, що останній керував транспортним засобом, або був зупинений працівниками поліції під час керування, що був додержаний порядок проведення огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результати огляду алкотестера «Drager 6810», згідно якого результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,97 проміле, відеозапис вчинення адміністративного правопорушення від 28.05.2022 року, відповідно до якого неможливо встановити факт керування мопедом HONDA DIO б/н саме ОСОБА_1 .

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 ТЗ або зупинки працівниками поліції під час керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 280, 283-289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю. М. Свістєльнік