Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/248/22Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Замши Д.Д. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.07.2022, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.07.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 496 грн 20 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 08.05.2022 року о 20 год. 35 хв. в м. Бобринець по вул. Незалежності, 77, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, чим порушив вимоги підпункту «є» пункту 2.10 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Замша Д.Д. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Мотивує свої доводи наступним.

ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої після ДТП.

08.05.2022 року вдень ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вживали горілку. Під вечір цього ж дня необхідно було відвезти додому останніх, однак викликати таксі не вдалося, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вирішив підвезти вказаних осіб транспортним засобом ВАЗ 21013 державний № НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні. Під час руху по вулиціНезалежності у м. Бобринець сталося бокове зіткнення за участі цього автомобіля та автомобіля ДАФ, державний № НОМЕР_2 . Місце пригоди ОСОБА_1 не залишав, постійно перебував біля автомобіля і алкогольних напоїв саме після ДТП не вживав.

Відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за. ч.4 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнає факт вживання алкоголю перед керуванням транспортним засобом, однак заперечує факт вживання після дорожньо-транспортної пригоди.

Вважаю, що складу адміністративного правопорушення саме за ч.4 ст.130 КУпАП у його діях немає, а суд не врахував доказів, наданих на спростування порушення та невірно їх оцінив.

У постанові суд зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення підтверджується доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були запрошені як свідки під час визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер", "так як вказаний громадянин керував транспортним засобом... із ознаками алкогольного сп`яніння".

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння водієм, який керував транспортним засобом, однак жодним чином не підтвердили обставину вживання ним алкогольних напоїв після ДТП, свідками пригоди вони не були, лише під час оформлення протоколу були запрошені поліцейськими.

Свідок ОСОБА_6 у письмових поясненнях також вказав на подію дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю і його автомобіля та зазначив, що "водій транспортного засобу перебував у стані алкогольного сп`яніння, після чого хтось викликав поліцію, яка приїхала через декілька хвилин".

Цей свідок також жодним чином не вказує, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди.

Звернув увагу на аналіз судом першої інстанції показань свідка ОСОБА_7 , які він надав в судовому засіданні. Свідок вказав, що працює начальником 24 ДПРЧ 1-го ДПРЗ Державного пожежного рятувального загону Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області. 08.05.2022 року о 20 год. 16 хв. від оперативно-координаційного центру надійшло повідомлення до чергового диспетчера про ДТП із загрозою вибуху. На місце ДТП було направлено дві одиниці техніки. Прибувши на місце ДТП побачив, що вантажний автомобіль стояв на узбіччі, а автомобіль ВАЗ 2101 в районі бензобаку вантажного автомобіля. Розливу палива та загрози вибуху не було, вони перегородили автодорогу та здійснили нагляд, щоб не сталося загорання автомобіля. Через 15 хв. після їх прибуття на місце ДТП прибули працівники поліції о 20 год. 30 хв., які оглянули місце ДТП. Вказав, що ОСОБА_1 постійно перебував у полі його зору, нікуди не відлучався з місця пригоди та алкогольних напоїв не вживав.

Суд, натомість, у постанові зазначив, що вказаний свідок не бачив, чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої.

Суд надав критичну оцінку поясненням свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні вказав, що він від самого початку був на місці ДТП, хоча самого факту зіткнення не бачив. Почувши звук удару автомобілів, відразу підійшов до місця ДТП і побачив, як всі особи, що перебували в транспортних засобах вийшли з автомобілів, потім між ОСОБА_1 і водієм автомобіля ДАФ виникла словесна перепалка, конфлікт, які тривали до приїздуспівробітників УДСНС. Таким чином на вживання алкоголю ОСОБА_1 не мав часу, з місця пригоди не відлучався.

Аналіз пояснень вказаного свідка також судом зроблено не вірно, оскільки суд у постанові виклав пояснення про те, що ОСОБА_1 не мав часу на вживання алкоголю, як припущення свідка ("Вважає, що ОСОБА_1 не мав часу вживати напої"), натомість свідок не припускав цього, а стверджував.

Вважає, що невірно викладені судом та оцінені показання свідків вплинули на висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Той факт, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь після ДТП 08.05.2022 року, в судовому засіданні підтвердили свідки - особи, які перебували з ним в одному автомобілі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також, ОСОБА_2 повідомляв суду про те, що один з поліцейських запропонував ОСОБА_1 повідомити про те, що він вживав алкоголь вже після ДТП.

Однак суд відхилив показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскільки вони розцінені, як спроба допомогти ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд безпідставно не взяв до уваги викладені захисником у клопотанні про закриття провадження недотримання поліцейським процедури огляду на стан сп`яніння у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно п.2.10 є ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Тобто, має бути проведений саме медичний огляд медичним працівником, а не огляд на стан сп`яніння працівником поліції, як це визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні докази того, що після ДТП проводився медичний огляд, в тому числі і на стан сп`яніння. Факту огляду ОСОБА_1 медичними працівниками після ДТП 08.05.2022 року не було.

Дані твердження судом неправомірно відхилені. В обґрунтування цього суд зазначив, що згідно п. 8 розділу І Інструкції 1452/735, у разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули, або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння є обов`язковим у закладі охорони здоров`я, а відомості про загиблих або травмованих в результаті ДТП відсутні, тому достатньо проведення відповідного огляду.

Однак, суд безпідставно поза увагою залишає вимоги Закону - ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка є відмінною від ситуації, визначеної в Інструкції 1452/735, і прямо передбачена як Законом так і п. 2.10.є ПДР - проведення медичного огляду, оскільки дане порушення має свою специфіку.

Покладені в основу постанови судом інші докази також не підтверджують вчинення ОСОБА_1 порушення.

Письмові пояснення, підписані ОСОБА_1 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення підлягають критичній оцінці та не можуть бутидопустимим доказом, оскільки ОСОБА_1 пояснив в судовому засіданні природу виникнення цих пояснень, а саме переконання поліцейським перед складенням протоколу, що вказана частина статті буде для нього менш обтяжливою, та безпосередньо надав інші, протилежні пояснення, які нічим так і не спростовані.

В судовому засіданні досліджено відеозаписи, які додані до матеріалів справи, зі змісту яких вбачається, що записи зроблені на стаціонарний пристрій - відео реєстратор, встановлений в поліцейському патрульному автомобілі та, імовірно, на боді-камери поліцейських, або інші портативні пристрої.

Вказані записи підтверджують лише обставини спілкування з ОСОБА_1 , огляду місця ДТП та складення протоколу. Водночас записи не підтверджують вживання ним алкоголю після ДТП, тому не носять інформативного характеру на підтвердження події, яка описана у протоколі про адміністративне правопорушення та відповідно не є доказом у розумінні статті 251 КУпАП.

Також, в матеріалах справи не зазначено відомості пристроїв, на які здійснювалися записи. За таких обставин ці відеозаписи не можуть бути належними та допустимими доказами по справі.

Суд не прийняв до уваги доводи ОСОБА_1 та захисника щодо порушення порядку складання протоколу, а саме: не роз`яснення поліцейським процесуальних прав та неповідомлення йому про проведення відео зйомки, що є одним з основних доводів про неналежність та недопустимість відеозаписів як доказів по справі.

Результат алкотестера газоаналізатора «Драгер» не оспорюються, оскільки ОСОБА_1 дійсно вживав алкоголь. Результати алкотестера вказали 1,91 промілле, що об`єктивно перевищує кількість вжитого алкоголю ніж пляшка пива і також констатовано працівниками поліції на відеозаписах. Проте питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції не вирішувалося.

Сам по собі вказаний результат алокотестера підтверджує лише факт вживання ним алкоголю, проте не доводить часовий проміжок його вживання, однак з невідомих причин, немотивовано суд приймає його як безпосередній доказ вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

У постанові суд зазначив: "Крім того, факт вживання ОСОБА_1 алкоголю перед керуванням транспортним засобом в день події не спростовує факту вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, а тому не звільняє від відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП. Суд зазначає, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння згідно ч.І ст.130 КУпАП визнається самостійним адміністративним правопорушенням."

Зазначає, що визнанням факту вживання ОСОБА_1 алкоголю перед керуванням транспортним засобом він не намагався спростувати факту вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди. Вказаний факт ОСОБА_1 заперечує, оскільки належні докази складу саме частини 4 статті 130 КУпАП не зібрані.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Замши Д.Д., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов до наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді даної справи, та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову (п.4 ч.8 ст.294 КУпАП).

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Частиною 4 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та інші наявні у справі докази, вважаю, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а саме невірно зазначена частина ст. 130 КУпАП, оскільки ч.4 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів.

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю. Інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності будь-яких з перелічених вище, в тому числі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що 08.05.2022 вживав алкоголь разом з друзями в себе вдома, за годину до комендантського часу викликав службу таксі своїм друзям, проте машини не приїхали, тому було вирішено ОСОБА_1 самому відвезти товаришів додому. В центрі міста з його участю сталося ДТП, через 5 хвилин приїхали працівники ДСНС та патрульна поліція. Заперечує, що вживав алкоголь після ДТП, зазначив, що обмовив себе, оскільки злякався відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння. Місце пригоди не залишав та не відлучався. Свідки лише підтвердили факт проходження огляду на приладі Драгер.

Обґрунтовуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався на такі докази:

-результат алкотестера «Драгер», тест №2786, згідно якого 08.05.2022 року у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння. Результат тесту 1,91% проміле алкоголю (а.с.2);

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №241052 від 08.05.2022 року, згідно якого 08.05.2022 року о 20 год. 35 хв. в м. Бобринець по вул. Незалежності, 77, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом доставлення транспортного засобу на штраф площадку, чим порушив вимоги підпункту «є» пункту 2.10 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.3);

-копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №241051 складеного відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, згідно якого останній 08.05.2022 року о 20 год. 35 хв. в м. Бобринець, вул. Незалежності, 77, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , не дотримав безпечного інтервалу та здійснив ДТП в результаті чого транспортний засіб DAF, державний номер НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження, чим порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху (а.с.4);

-копією схеми місця ДТП, з якої вбачається, що ДТП сталася 08.05.2022 року о 20 год. 35 хв. в м. Бобринець по вул. Незалежності, 77, внаслідок зіткнення транспортних засобів ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та DAF, державний номер АВ6020IH (а.с.5);

-письмове пояснення ОСОБА_1 , який пояснив, що 08.05.2022 року близько 20 год. 00 хв. рухався на автомобілі ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 по вул. Незалежності в м. Бобринець та проїжджаючи біля магазину «Крамниця» рухався в напрямку вул. Паркова та відчув удар з правого боку в двері з боку пасажира. Зупинив транспортний засіб та вийшовши з авто помітив, що водій автомобіля DAF не врахував дистанції та здійснив виїзд з боку магазину спричинивши ДТП. Вважає, що водій автомобіля DAF не врахував дорожньої обстановки та з його провини сталась ДТП. Після ДТП пішов до магазину «Крамниця» та купивши пляшку пива випив її, тому вважає, що алкотестер може деорієнтувати кількість парів алкоголю та може перевищувати допустиму норму. Вважає винуватим водія автомобіля DAF (а.с.6);

-письмове пояснення свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що 08.05.2022 року його було запрошено у якості свідка під час продуття ОСОБА_1 та визначення ступеня сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», так як вказаний громадянин керував транспортним засобом ВАЗ 2101 із ознаками алкогольного сп`яніння та допустив зіткнення з вантажним автомобілем, результати тесту показали 1,91% проміле, працівниками поліції було складено відповідні матеріали (а.с.7);

-письмове пояснення свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що 08.05.2022 року його було запрошено у якості свідка під час визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» у ОСОБА_1 , який створив ДТП та керував транспортним засобом ВАЗ 2101 у стані алкогольного сп`яніння, результати тесту показали 1,91% проміле, працівниками поліції було складено відповідні матеріали (а.с.8);

-пояснення свідка ОСОБА_5 , наданими в суді, який пояснив, що у травні 2022 року приблизно о 20 год. 10 хв. в м. Бобринець біля магазину, розташованого біля військкомату відбулась ДТП, допомагав здійснювати вимірювання відстані від фури до обочини, які поліцейський записував у документах. Був свідком проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який продув алкотестер, результат якого склав більше одного відсотку проміле. На місці ДТП були працівники МНС та поліції. Як ОСОБА_1 вживав алкоголь не бачив та що останній пояснював не пам`ятає;

-письмове пояснення ОСОБА_6 , який пояснив, що 08.05.2022 року близько 20 год. 25 хв. керував транспортним засобом DAF, державний номер НОМЕР_3 із напівпричепом молоковоз, державний номер НОМЕР_4 у м. Бобринець Кіровоградської області, рухався по вул. Незалежності у бік Кропивницького по своїй полосі руху. Транспортний засіб ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 став прижимати його до правої сторони обочини після чого зупинився та транспортний засіб ВАЗ 2101 різко здав назад, а потім передньою частиною автомобіля почав зіштовхуватися з його автомобілем. Після чого водій транспортного засобу перебував у стані алкогольного сп`яніння, після чого хтось викликав поліцію, які приїхали через декілька хвилин (а.с.9);

-пояснення свідка ОСОБА_7 , наданими в суді, який пояснив, що, працює начальником 24 ДПРЧ 1-го ДПРЗ Державного пожежного рятувального загону Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області. 08.05.2022 року о 20 год. 16 хв. від оперативно-координаційного центру надійшло повідомлення до чергового диспетчера про ДТП із загрозою вибуху. На місце ДТП було направлено дві одиниці техніки. Прибувши на місце ДТП побачив, що вантажний автомобіль стояв на узбіччі, а автомобіль ВАЗ 2101 в районі бензобаку вантажного автомобіля. Розливу палива та загрози вибуху не було. Перегородили автодорогу та здійснили нагляд, щоб не сталося загорання автомобіля. Через 15 хв. після їх прибуття на місце ДТП прибули працівники поліції о 20 год. 30 хв., які оглянули місце ДТП. З 2005 року знає ОСОБА_1 , в неприязних чи дружніх відносинах з ним не перебуває. ОСОБА_1 постійно перебував біля автомобіля ВАЗ 2101. Чи вживав ОСОБА_1 алкоголь не бачив. Автомобілі не переміщалися.

-відеозапис, долучений до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням захисника щодо не зазначення працівниками патрульної поліції відомості пристроїв, на які здійснювалися записи, що вказує на неналежність та недопустимість доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Виходячи із правової позиції Верховного Суду висловленої в постанові від 24.01.2019 року, відповідно до якої зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис. Зважаючи на те, що відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, апеляційний суд виключає з доказів відео боді-каму долученого до матеріалі адміністративного правопорушення та вважає його недопустимим та неналежним доказом.

Проте, незважаючи на неналежність та недопустимість відео боді-каму долученого до протоколу, аналізуючи всі докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що цими доказами поза розумним сумнівом підтверджується той факт, що на час проходження огляду на місці ДТП ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суддя апеляційного суду вважає за необхідне дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №241052 від 08.05.2022; роздруківкою із газоаналізатора "Аlcotest 6820» ARСЕ -0235 до протоколу серії ДПР18 №241052 результат 1,91 проміле; поясненням свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Досліджені докази повністю узгоджуються між собою, їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, ґрунтується фактично на показаннях самого ОСОБА_1 , які будь-якими іншими доказами не підтверджуються.

На цей час ОСОБА_1 від цих показань відмовився.

Свідки не бачили, щоб ОСОБА_1 після ДТП вживав алкогольні напої. Отже, ОСОБА_1 має нести відповідальність за фактичне вчинене діяння, що узгоджується з положеннями ст.9 КУпАП та основними засадами судочинства, закріпленими у ст.129 Конституції України.

Щодо посилання захисника Замши Д.Д. про обов`язку медичного огляду саме медичним працівником, а не огляд на стан сп`яніння працівником поліції, апеляційний суд вважає дане твердження безпідставним, оскільки тільки у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

До того ж, під час апеляційного розгляду не було здобуто достовірних відомостей, які б підтвердили кваліфікацію вчиненого правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП, тому апеляційна вимога щодо порушення порядку проведення медичного огляду за даною кваліфікацією не знайшла свого підтвердження.

Висловлювання щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між перебуванням в стані алкогольного сп`яніння та ДТП є суперечливими, оскільки адвокатом було надано постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.08.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Правопорушник безпосередньо не заперечував, що був за кермом транспортного засобу та перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження у справі, як про це просить апелянт, з огляду на положення ст. 247 КУпАП не вбачається, проте доцільним є застосування санкції, передбаченої саме ч. 1 ст. 130 КУпАП як такої, що поліпшує становище особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає за можливе на підставі ст.294 КУпАП змінити оскаржувану постанову суду, перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.4 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння (що повністю підтверджується доданими до протоколу доказами), та накласти на правопорушника стягнення з урахуванням положень ст.ст.33, 36 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Замши Д.Д. - задовольнити частково.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.07.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в користь держави у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки - змінити.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова