Справа № 692/820/22
Провадження № 3/692/676/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-ки України, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 279729 від 10.09.2022р. ОСОБА_1 09.09.2022р. о 20:00 год. у п`яному вигляді погрожувала ОСОБА_2 фізичною розправою та висловлювалась нецензурною лайкою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У зв`язку з наявністю недоліків вказаний протокол постановою суду від 27.09.2022р. направлявся до ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області для до оформлення. Після до оформлення супровідним листом вх. №3385/22-Вх від 02.11.2022р. дані матеріали були направлені до суду органом поліції для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання 10.11.2022р. гр. ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надсилала.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 279729 від 10.09.2022р. ОСОБА_1 повідомлявся про місце розгляду адміністративної справи, яка відбудеться за викликом до Драбівського районного суду, копію протоколу отримала.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 279729 від 10.09.2022р. ОСОБА_1 09.09.2022р. о 20:00 год. у п`яному вигляді погрожувала ОСОБА_2 фізичною розправою та висловлювалась нецензурною лайкою.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, рапорт помічника чергового СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Стадника С.В. від 10.09.2022р., письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 10.09.2022р.

Згідно рапорту ОСОБА_4 від 10.09.2022р. 10.09.2022р., о 09:11 год., зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про вчинення 10.09.2022р. о 09:09 год. в АДРЕСА_2 , братом разом з дружиною фізичного та психологічного насилля над матір?ю. Кривдником вказаний ОСОБА_5 , потерпілою ОСОБА_2 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 вона проживає за адресою АДРЕСА_2 . 09.09.2022р. о 20:00 год. невістка ОСОБА_1 у п`яному вигляді побила вікна у веранді домоволодіння та погрожувала пустити газ у будинку. Тому ОСОБА_2 зателефонувала дочці.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 вона викликала поліцію 10.10.2022р., оскільки 09.10.2022р. о 20:00год. невістка ОСОБА_1 почала бити вікна, на зауваження ОСОБА_2 не реагувала, погрожувала зірвати газ.

У постанові суду від 27.09.2022р. було зазначено недоліки адміністративних матеріалів, що перешкоджають можливості надати їм оцінку. Так, у фабулі протоколу не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, ступінь родинних зв`язків особи з ОСОБА_2 , як не обґрунтовано, що скоєні дії відносяться саме до домашнього насильства, а не інших подібних правопорушень, у протоколі зазначено, що до нього додаються матеріали без їх конкретизації. Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про свідків адміністративного правопорушення, як не містить відомостей, що такі свідки відсутні.

Під час доопрацювання до матеріалів справи було долучено рапорт поліцейського В.В. Жала від 28.10.2022р., де той зазначив, що 10.10.2022р. надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 про конфлікт 09.09.2022р. в АДРЕСА_2 , під час якого брат з дружиною вчиняли фізичне та психологічне насильство відносно заявниці. При прибутті на місце події відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-КУпАП.

Таким чином під час доопрацювання виявлені порушення усунуто не було.

Суд оцінює критично письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки зазначене на у них інформація не дає можливості встановити місце вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, а вказані у поясненнях дії не відповідають переліку протиправних дій, визначених фабулою протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому згідно рапорту працівника поліції, наданого в ході дооформлення вбачається, що протиправні дії 09.09.2022р. в АДРЕСА_2 , вчинялись відносно заявниці ОСОБА_3 братом разом з дружиною (без зазначення їх особистих даних), що суперечить як фабулі протоколу серії ВАВ № 279729 від 10.09.2022р., так і решті наданих матеріалів.

У той же час сама ОСОБА_1 у вказаному протоколі щодо пояснень по суті порушення вказала «не визнаю».

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Коло осіб які відносяться до сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству визначено ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». До таких осіб належать: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Надані на розгляд суду матеріали не дають чіткої відповіді про місце скоєння адміністративного правопорушення. Протоколом не визначено ступінь родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та не додано жодного належного та допустимого доказу про перебування цих осіб у родинних відносинах та/або належності до кола осіб, визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Матеріали не свідчать про завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , такі докази до матеріалів справи не додано та містять суперечливі відомості про протиправні дії, скоєння яких інкримінується ОСОБА_1 згідно фабули протоколу серії ВАВ № 279729 від 10.09.2022р.

Суд зазначає, що працівники поліції допустились помилки при фіксації даного адміністративного правопорушення, оскільки належно не оформили матеріали справи про адміністративне правопорушення та не усунули зазначених у Постанові від 27.09.2022р. недоліків, не встановили всі обставини справи, не виявили осіб, що могли б бути свідками правопорушення, що перешкоджає достовірному встановленню всіх обставин справи.

Конфлікт між учасниками справи не свідчить про психологічне насильство в розумінні ст. 173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Конфліктна ситуація без доказів завдання або можливості завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення. Обопільна сварка не вказує на дії психологічного характеру одного члена сім?ї на іншого.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин визначених протоколом серії ВАВ № 279729 від 10.09.2022р., яким визначено межі судового, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 173-2, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко