Провадження № 33/801/857/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У скарзі зазначає, що працівниками поліції було безпідставно зупинено автомобіль, яким він керував; йому не було повідомлено, які саме ознаки, визначені Інструкцією №1452/735 від 09.11.2015, в нього було виявлено; протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені в ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів; огляд проведено, а протокол складено у відсутність свідків; відеозапис з нагрудної камери працівника поліції в матеріалах справи відсутній; зазначення в постанові про визнання ним вини та щире розкаяння не відповідає дійсності.

Судове засідання, призначене на 25 жовтня 2022 року, за клопотанням ОСОБА_1 відкладено на 08 листопада 2022 року о 15 год. 00 хв..

У судове засідання, призначене на 08 листопада 2022 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №242854, складеного 14 серпня 2022 року інспектором СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП Вінницької області Варцабою В.В., 14 серпня 2022 року о 09 год. 05 хв. в м. Вінниці по вул. Гніванське Шосе водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольцваген Поло, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія ВОР». Висновок №1140 (а.с.1).

Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1140 від 14.08.2022, складеного лікарем КНП «Центр терапії залежностей Соціотерапія» Вінницької обласної ради» ОСОБА_2 , за результатами проведеного огляду у ОСОБА_1 було виявлено стан алкогольного сп`яніння (0,81 проміле та 0,79 проміле) (а.с.4).

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені в ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, і протоколом про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №242854 від 14 серпня 2022 року відносно ОСОБА_1 було складено внаслідок керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння №1140 від 14 серпня 2022 року.

ОСОБА_1 не заперечував результати огляду, проведеного лікарем закладу охорони здоров`я, оскільки будь-які заперечення з цього приводу в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, як і не додані такі заперечення до протоколу, тобто погодився з результатами огляду.

У разі незгоди з результатами проведеного огляду, для спростування його результатів, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти огляд в порядку самозвернення, чого зроблено не було.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Безпідставними також є твердження з приводу того, що огляд проведено, а протокол складено у відсутність свідків, оскільки з положень статті 266 КУпАП слідує, що присутність свідків є необхідною лише під час проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, тобто на місці зупинки транспортного засобу, натомість, у даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд в закладі охорони здоров`я.

Як визначено ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Із вказаного слідує, що свідки для проведення огляду лікарем в закладі охорони здоров`я не залучаються, а необхідною умовою для проведення такого огляду є присутність поліцейського.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», на яку посилається апелянт, зазначається, що протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності двох свідків у разі ухилення водія від огляду, тоді як в даному випадку протокол складено не за відмову від проведення огляду.

Зазначаючи про відсутність відеозапису з нагрудної камери працівника поліції апелянт, по-перше, не зазначає, якою нормою визначено обов`язковість долучення такого доказу до матеріалів справи, по-друге, не вказує, які саме обставини могли бути підтверджені (спростовані) вказаним відеозаписом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує про те, що зазначення судом в постанові з приводу визнання ним вини та щирого розкаяння не відповідає дійсності, однак, такі твердження є голослівними, адже не підтверджені.

Доводи скарги з приводу наявності (чи відсутності) підстав для зупинки транспортного засобу відхиляються апеляційним судом, оскільки це не впливає на наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. У разі незгоди ОСОБА_1 із підставами зупинки транспортного засобу він не позбавлений можливості оскаржити дії працівників поліції у визначеному законом порядку.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало