ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2022 Справа №607/6015/22

провадження № 3/607/3463/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої прибиральницею у ДП «Дорожня служба»,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №057377 від 12 травня 2022 року, гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків, щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що гр. ОСОБА_1 у період часу з 06 травня 2022 року до 07 травня 2022 року покинула місце свого проживання АДРЕСА_2 , залишивши свою малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під наглядом сторонніх осіб, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про час та місце розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом надсилання на її поштову адресу повістки про виклик до суду. Проте, такі поштові відправлення повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань на день розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-відомостями, які містяться в протоколі про адміністративні правопорушення серії ВАВ №057377 від 12 травня 2022 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12 травня 2022 року, в яких остання пояснила, що близько двох місяців назад вона переїхала разом із своєю донькою ОСОБА_3 , 2016 року народження до своєї знайомої ОСОБА_4 на АДРЕСА_2 , де вона проживає по даний час. Зазначила, що коли вона йде на роботу то залишає свою доньку із на знайому ОСОБА_4 та її співмешканця ОСОБА_5 , який також живе за даною адресою. Так, протягом 06 травня 2022 року та 07 травня 2022 року вона справді була відсутня по місцю свого проживання та перебувала по вулю. Дорошенка у своїх знайомих, а донька ОСОБА_3 перебувала по АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Проте коли їй повідомили, що її дитину забрали в притулок, то вона написала заяву і розписку, що більше таке не повториться і дитину залишати на такий тривалий термін вона не буде;

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 12 травня 2022 року, в яких остання пояснила, що близько двох місяців назад до її помешкання переїхала її знайома ОСОБА_7 із своєю донькою ОСОБА_8 , якій 5 років, і до цього часу вони проживають у неї. Коли її знайома йде на роботу то зазвичай дитину залишає на неї та її співмешканця ОСОБА_5 . Проте 06 травня 2022 року і 07 травня 2022 року ОСОБА_7 була відсутня, місце її перебування їй було не відоме, а її донька ОСОБА_3 протягом цих двох днів була з нею та ОСОБА_5 . 07 травня 2022 року до них прийшли із соціальних служб і забрали ОСОБА_9 в притулок;

-рапортами інспектора сектору ювенальної превенції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Семен Н. від 12 травня 2022 року;

-фотознімками.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді попередження в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 36, ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець