Справа № 751/477/22 Головуючий у 1 інстанції Карапута О.О.
Провадження № 33/4823/467/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Помаза А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Помаза А.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.01.2022 року о 03. Год. 18 хв. в м. Чернігові, вул. Івана Мазепи, 20, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander Sport д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Помаз А.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що суд першої інстанції не дав оцінку доказам, які він надавав та не мотивував своє рішення. Зазначає, що Акт медичного огляду є незаконним, оскільки в ньому не вказана дата останньої повірки спеціального технічного засобу, аналізи та тести не проводилися, як того вимагає Інструкція, при цьому не були присутні свідки, а також він не підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 , оскільки він не погоджувався з його результатами, підпис не його. Крім того на відеозаписі повністю не зафіксований огляд у медичному закладі. Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортного засобу. Вважає, що показання приладу «Драгер» є недійсними, оскільки в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку, а також тому, що згідно його показань огляд проводився при температурі +7 С, а за даними метеостанції Чернігів, температура повітря 20.01.2022 року була 1,4-1,5 морозу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився у встановленому законом порядку.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються даними алкотестера, за результати якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 2,05%о, отже, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, з результатами освідування останній не погодився; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 20.01.2022 року, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, від підпису він відмовився.

Відеозаписами, наданими поліцейськими, встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу, за результатами чого зафіксовано показник - 2,05%о, з якими ОСОБА_1 не погодився, тому в подальшому освідування було проведено в медичній установі, де також підтверджено факт перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що на відеозаписі повністю не зафіксований огляд ОСОБА_1 у медичному закладі, є безпідставними оскільки при перегляді відеозаписів, хоча і не видно як проводиться лікарем огляд, однак чути спілкування ОСОБА_1 з лікарем.

Доводи апелянта про те, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є не належним доказом, оскільки огляд і тести не проводилися, також є необґрунтованими, оскільки згідно з поясненнями свідка лікаря ОСОБА_2 , яка в суді першої інстанції пояснила, що ОСОБА_1 взагалі відмовився від продуття приладу «Драгер», але у нього були присутні всі п`ять ознак алкогольного сп`яніння, тому вони встановили, що він дійсно вживав алкоголь, основне - це клініка, а тести - це є допоміжне.

Крім того, згідно довідки Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, від здачі зразків для медичного дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (26).

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно із частинами 2-5 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Однак, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не вимагав у працівників поліції сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Драгер».

За таких підстав апеляційний суд вважає, що проведений огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву. З вказаних підстав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 20.01.2022 року є належним та допустимим доказом.

Доводи апелянта про різницю температури в показаннях «Драгера» та даними метеостанції Чернігова, з врахуванням вище викладеного, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніяким чином не впливають на показники .

Інші твердження апелянта, зокрема про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Помаза А.П. - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко