Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
22.11.2022 Справа №: 368/374/22
провадження 3/368/238/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 151440 від 09 травня 2022 року, ОСОБА_1 09 травня 2022 року о 13 год. 08 хв. в м. Кагарлик по вул. Незалежності керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив що він у той день не сидів за кермом, і не рухався, оскільки 08.05.22 року залишив авто біля КП. Поліція в той день його не зупиняла, правил дорожнього руху не порушував, чекали поки приїде машина, щоб заправити авто. В той день він не пив, бо хворіє та приймає таблетки. Автомобіль в якому він сидів належить ОСОБА_2 , який в той день випив зранку пива, тому за кермо сів він. До машини підійшла тер оборона, які попросили надати документ, і він посвідчення пенсіонера МВС.

Захисники правопорушника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, якщо особа знаходиться в транспортному засобі, який не рухається і не був зупинений працівниками поліції, підстав для складання адміністративного протоколу на ОСОБА_1 не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він був у складі мобільної групи та проїжджав повз 22 магазину і побачив двох громадян, які вийшли з пивом. Особа, яка була з пиво, сіла на пасажирське сидіння. Вони поїхали в напрямку 1 блок посту, а він рухався за ними, передавши на блок пост, що в їхньому напрямку рухається авто, водій якого з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Авто зупинилося біля блокпосту на КП, підійшовши до них попросили надати документи, водій не хотів виходити з авто та поводив себе агресивно, лаявся та кидався на них. Вони викликали працівників поліції тому що був відчутний запах алкоголю від даних осіб та розпочався конфлікт, який переріс в бійку.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що йому повідомили по телефону, що в сторону 1 блокпосту рухається авто, водій якого з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Коли вони приїхали, то авто вже стояло, і водій не хотів виходити з авто, ображав нецензурною лайкою, поводив себе агресивно. Потім переліз на заднє сидіння авто та почав кидати пляшками з під пива. Дане авто не стояло з 08.05.22 року біля блокпосту, тому що це блок пост і не дозволено ставити інші авто окрім працівників ДФТГ, поліції та ЗСУ.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працювала у поліції і в цей день патрулювала. Їм надійшов виклик надійшов по мобільному телефоні 102 від ТРО, тому вона з напарником знаходилися найближче тому прийнявши виклик і приїхали. Коли вони прибули, то дане авто стояло. Гр. ОСОБА_8 сидів в авто і він поводився агресивно, нецензурно лаявся. Особисто вона автомобіль не зупиняла. Дана особа про хворобу не повідомляв. Відео з боді камери відсутнє. Огляд на стан алкогольного сп`янінні водію пропонував її напарник. Ніяких прав вона ОСОБА_8 не роз`яснювала. Всі дані про ОСОБА_8 нею було записано зі слів ОСОБА_9 , який був також з цієї машини.

Свідок ОСОБА_2 пояснив що має родині відносини з ОСОБА_1 , так він приходиться йому тестем. 09.05.22 р. близько обіду його автомобіль «Hyundai Sonata» стояв біля посту, що біля КП, поки завезуть паливо на заправку. В авто він сидів на пасажирському сидінні тому що зранку випив пива, а ОСОБА_1 за кермом, але авто було не заведене. Так до них до підійшло двоє невідомих у формі з автоматами та попросили надати документи. ОСОБА_1 показав їм посвідчення пенсіонера МВС, а він документів не надав та почалася словесна перепалка, яка переросла конфлікт. Потім вони викликали працівників поліції. Потім приїхала поліція і його покликали в їх авто для складання протоколу. Чи складали протокол на ОСОБА_8 він не бачив. Авто до блок посту вони пригнали на передодні.

Оцінюючи досліджені докази, суддя приходить до такого висновку.

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частини 2 і 3 статті 266 КУпАП встановлюють, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У протоколі та в матеріалах, доданих до нього, а саме є відеозапис на DVD-R з боді-камери, але немає запису щодо ОСОБА_1 , як і немає відомостей, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_2 відмовився; відеозапис не містить інформації щодо пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та щодо проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні направлення на стан сп`яніння виписані на ОСОБА_1 .

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 151440 відсутні підпис та пояснення ОСОБА_1 та дані про ознайомлення його з протоколом чи про відмову від ознайомлення, що підтверджує доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення при ньому не складався.

Будь-які докази на підтвердження викладених в протоколі обставин щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і які б спростовували доводи та заперечення ОСОБА_1 до протоколу не додані і суду не надані.

За ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України (заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Аллене де Рібермон проти Франції", Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Тобто, предметом з`ясування по даній справі є встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

З урахуванням Європейської угоди п. 5 ст. 8 Конвенції потрібно читати наступним чином: "В національному законодавстві мають бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого являється несумісним з керуванням транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

За змістом ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись "згідно із законом".

У пункті 44 рішення по справі "Корнєв та Карпенко проти України" від 30.09.2010 року суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно з правовою позицією викладеною у Постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а (адміністративне провадження №К/9901/21241/18), у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, а саме за відсутності доказів вчинення правопорушення та не дотримання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області.

Суддя: І.І. Шевченко