Справа № 308/1831/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
07.11.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю секретарки судових засідань Бізілі А.І., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Демідонта Б. О., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку з використанням підсистеми ЄСІТС, апеляційну скаргу, яку подав адвокат Демідонт Б. О. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 червня 2022 року,
громадянин Королівства ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ліеге, Бельгія, мешканець АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), не працюючий, закордонний паспорт НОМЕР_1 від 30.11.2017, виданий Chaudfontaine,
визнаний винуватим у порушенні митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації на користь держави транспортного засобу марки "LAND ROVER RANGE ROVER" реєстраційний номерний знак Бельгії НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , загальною вартістю 1244348,89 (один мільйон двісті сорок чотири тисячі триста сорок вісім гривень вісімдесят дев`ять коп) грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 ) на користь держави 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) грн судового збору.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Демідонт Б. О., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки такий пропущено через поважні причини. Адвокат стверджує, що оскаржувана постанова надіслана на його електронну адресу лише 28.06.2022, що свідчить про відсутність об`єктивної можливості для подання апеляційної скарги у встановлений законодавством строк.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Демідонт Б.О., вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною. Посилається на те, що, склавши щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил, зазначивши у ньому, що транспортний засіб вилучається в рахунок сплати штрафу, старший державний інспектор відділу № 1 митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ОСОБА_5 перевищив свої повноваження, оскільки вилучення транспортного засобу відповідно до ст. 380 МК України не було обов`язковим, а відповідно до ч. 3 ст. 511 МК України допускалось, а частиною ч. 2 ст. 465 МК України конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції порушено принцип безпосереднього дослідження доказів, оскільки з оскаржуваної постанови не вбачається, що судом досліджувались подані стороною захисту 16.02.2022 докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 у 2021 році хворів на Covid, а після хвороби відчував втому та сонливість ще протягом шести місяців, у зв`язку з чим не міг керувати транспортним засобом. При цьому, вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги правові позиції Верховного Суду, якими враховувався незадовільний стан здоров`я осіб, які притягувалися до адміністративної відповідальності, при прийнятті постанов у справах про адміністративні правопорушення, зокрема викладені у постановах КАС ВС від 28.08.2021 у справі № 405/4174/16-а, від 22.12.2020 у справі № 480/3886/19 та від 12.02.2019 у справі № 343/1450/16-а. Разом із тим, посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги майновий стан ОСОБА_1 , який є тимчасово не працюючим, 10.01.2022 планував повернутись у Бельгію та продати свій автомобіль, для того, щоб отримати кошти для прожиття, а оскільки його автомобіль конфіскували, то він змушений виїхати у Камбоджу, де вартість життя суттєво менша, ніж у Бельгії, що у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично позбавлений власності та засобів для прожиття. Крім того, адвокат вказує на те, що суд першої інстанції не надсилав йому повістку з повідомленням про час та місце судового розгляду 03.06.2022, що унеможливило здійснення ним належного захисту прав ОСОБА_1 . Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити та повернути ОСОБА_1 транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію такого, а також контрольні талони для проходження по «зеленому та червоному коридору».
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Демідонта Б. О., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та доводи апеляційної скарги, представника митного органу Селеша О. Я., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи про порушення митних правил; дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що пропущений на апеляційне оскарження судового рішення строк підлягає поновленню, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, є такими, що не впливають на обґрунтованість та правильність висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого частиною 6 статті 481 Митного кодексу України адміністративного правопорушення .
Розгляд справи про адміністративне правопорушення продовжується за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. Апеляційний суд враховує той факт, що ОСОБА_1 повідомлений у встановлений законом спосіб про дату, місце й час судового розгляду, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 25.10.2022; даних про поважність причин своєї неявки до апеляційного суду на 07 листопада 2022 року та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило. Між тим, під час розгляду апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 , адвокат Демідонт Б. О. повідомив, що його підзахисний обізнаний з тим, що розгляд апеляційної скарги щодо нього призначений на 07.11.2022, однак, брати участь у судовому засіданні ОСОБА_1 не бажає, при цьому адвокат вважав за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 .
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що через поважні причини ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Демідонт Б. О. не змогли своєчасно подати апеляційну скаргу на судове рішення.
Так, з оскаржуваної постанови убачається, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник, адвокат Демідонт Б. О. у розгляді справи судом першої інстанції участі не брали. У матеріалах справи містяться відомості про те, що вказані особи були обізнані з тим, що у місцевому суді розглядається справа про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , їх також повідомлено про призначене на 03.06.2022 судове засідання, проте до суду ні ОСОБА_1 , ні його захисник не з`явилися, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не подавали. Водночас наявні у справі дані про те, що оскаржувана постанова від 03.06.2022 надіслана на електронну адресу адвоката лише 28.06.2022, свідчать про відсутність об`єктивної можливості для подання апеляційної скарги у встановлений законом строк. Отже, зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 , та його захиснику, адвокату Демідонту Б. О., своєчасно подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 , на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а відтак строк поновлюється.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Так, статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 6 ст. 481 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Факт перевищення ОСОБА_1 , встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення автомобіля марки "LAND ROVER RANGE ROVER" реєстраційний номерний знак Бельгії НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , більше ніж на тридцять діб підтверджується доказами, які у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 495 МК України, є належними, допустимими та достатніми.
Вищевказані обставини підтверджуються і іншими письмовими доказами, а саме: відомостями за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а. с. 5); письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з яких убачається, що ОСОБА_1 хотів перетнути кордон на 1 день у 2021 році, однак захворів на Covid -19 орієнтовно на 20 днів, а після хвороби забув вивезти транспортний засіб. До Закарпатської митниці із заявою щодо продовження терміну тимчасового ввезення вищезазначеного транспортного засобу не звертався (а. с. 6, 7); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а. с. 10): доповідною запискою старшого державного інспектора відділу №1 митного поста «Лужанка» Йовбака М. І. (а. с. 16, 17). Для митного контролю ОСОБА_1 подано паспорт громадянина Бельгії НОМЕР_1 від 30.11.2017 року виданий органом Chaudfontaine (а. с. 8), контрольний талон (а. С. 11), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_4 ) від 16.08.2013 (а. с. 12).
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та беззаперечно вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним дій, які підпадають під ознаки ч. 6 ст. 481 МК України.
Згідно з ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного кодексу України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Отже, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перевищено строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
За положеннями ч. 6 ст. 481 МК України - перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, тягне настання адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію цих транспортних засобів.
Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №804/401/17.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення щодо перевищення встановленого строку ввезення відповідного транспортного засобу, передбаченого ст. 481 МК України, оскільки останнім упродовж майже двох років, а саме від моменту ввезення транспортного засобу на митну територію України 15.02.2020, і до моменту виявлення адміністративного правопорушення та оформлення протоколу про порушення митних правил, - 10.01.2022 не було здійснено жодних дій, спрямованих на вивезення транспортного засобу марки "LAND ROVER RANGE ROVER" реєстраційний номерний знак Бельгії НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , за межі митної території України у встановлений строк, що свідчить про перевищення строку тимчасового ввезення, встановленого ст. 380 МК України, більше ніж на тридцять діб, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший державний інспектор відділу №1 митного поста «Лужанка» Йовбак М. І., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , що у нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Враховуючи вищенаведене апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що представник митного органу при складанні протоколу про порушення митних правил перевищив свої повноваження, оскільки вилучення транспортного засобу відповідно до ст. 380 МК України не було обов`язковим, а відповідно до ч. 3 ст. 511 МК України допускалось, а частиною ч. 2 ст. 465 МК України конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду.
Апеляційний суд також враховує і те, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які можуть ставити під сумніви правомірність дій старшого державного інспектора відділу №1 митного поста «Лужанка» Йовбака М. І., а також те, що апелянтом не надано жодних доказів, які свідчать про те, що представник митного органу діяв всупереч закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, і що апелянт оскаржував дії працівника митного органу, що фактично дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 та його адвокат погодились із законністю дій державного інспектора відділу №1 митного поста «Лужанка» Йовбака М. І.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ч. 6 ст.481 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як і не встановлено дії обставин непереборної сили, які могли бути причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу марки "LAND ROVER RANGE ROVER" реєстраційний номерний знак Бельгії НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .
При оцінці доводів адвоката Демідонта Б. О. про те, що судом першої інстанції порушено принцип безпосереднього дослідження доказів, оскільки з оскаржуваної постанови не вбачається, що судом досліджувались подані стороною захисту 16.02.2022 докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 у 2021 році хворів на Covid- 19, а після хвороби відчував втому та сонливість ще протягом шести місяців, у зв`язку з чим не міг керувати транспортним засобом, такі апеляційним судом визнаються безпідставними.
Відхиляючи твердження в цій частині, апеляційний суд передовсім звертає увагу на те, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, яким суд першої інстанції надав належну об`єктивну оцінку, підтверджуються достатніми доказами, у достовірності яких сумнівів не виникає.
Так, судом першої інстанції з`ясовано, а апеляційним судом перевірено, що долучені стороною захисту докази, а саме результати дослідження на COVID-19 від 11.01.2021 ОСОБА_1 , паспорт громадянина Бельгії ОСОБА_1 та додатки до них не спростовують той факт, що ОСОБА_1 порушив митні правила, без поважних причин не вивіз транспортний засіб у встановлений законом строк за межі митної території України, при цьому, за увесь період перебування автомобіля на території України, ОСОБА_1 до митного органу жодного разу не звертався з відповідною заявою щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу марки "LAND ROVER RANGE ROVER" реєстраційний номерний знак Бельгії НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 . При оцінці долучених апелянтом доказів, апеляційний суд бере до уваги те, що обстеження ОСОБА_1 , відповідно до довідки про результати дослідження на COVID-19 були проведені 11.01.2021, і такі не свідчать про те, що ОСОБА_1 хворів на COVID-19, оскільки результат дослідження негативний (а. с. 52). Окрім цього, апеляційним судом береться до уваги те, що стороною захисту не надано жодного доказу, який свідчить про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості вивезти транспортний засіб за межі території України до 11.01.2021. Пояснення ОСОБА_1 про те, що після хвороби він забув вивезти транспортний засіб, апеляційним судом не визнаються за поважні причини несвоєчасного не вивезення транспортного засобу.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Демідонта Б. О. спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил України.
Також апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації автомобіля є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України, перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки "LAND ROVER RANGE ROVER" реєстраційний номерний знак Бельгії НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , апеляційний суд констатує, що місцевий суд обґрунтовано врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, позицію сторони захисту, те, що ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнає, про що свідчить у тому числі зміст апеляційної скарги, й застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.
Між тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи адвоката Демідонта Б. О. про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу. Відхиляючи твердження в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що адвокат Демідонт Б. О. не подавав жодних клопотань про приєднання доказів у підтвердження матеріального та сімейного стану ОСОБА_1 та не надав будь-яких доказів у підтвердження даних про його особу. З урахуванням характеру вчиненого порушення, та враховуючи відсутність в матеріалах справи даних про доходи ОСОБА_1 та можливість сплатити ним штраф, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.
Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги доводи апелянта про те, що майновий стан ОСОБА_1 , який є тимчасово не працюючим, є незадовільним, 10.01.2022 ОСОБА_1 , планував повернутись у Бельгію, продати належний йому автомобіль, для того, щоб отримати кошти для прожиття, а оскільки його автомобіль конфіскували, то він змушений виїхати у Камбоджу, де вартість життя суттєво менша, ніж у Бельгії, доходить висновку, що ОСОБА_1 немає коштів для сплати штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статті закону, за яким його притягнуто до адміністративної відповідальності, не мав наміру виконувати судове рішення, яке є обов`язковим до виконання.
Тому, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації транспортного засобу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення ним нових правопорушень.
На інші доводи, які можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обгрунтованих клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі й про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Демідонту Б. О. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Демідонт Б. О. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 червня 2022 року щодо ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН