ПОСТАНОВА

Справа № 285/5077/22

провадження № 3/0285/3901/22

21 жовтня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловської А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання та реєстрації - АДРЕСА_1 , місце роботи - не встановлено, РНОКПП - не встановлено,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 25.09.2022 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 25.09.2022 року близько 16 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання вчинив відносно своєї братової ОСОБА_2 домашнє насильство, умисні дії психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, клопотань не надсилав.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Оскільки участь ОСОБА_1 в розгляді даної справи не є обов`язковою, тому вбачається можливість розгляду справи без його присутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено .

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчинених правопорушень, всі обставини справи в їх сукупності та застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що буде необхідним для виправлення ОСОБА_3 та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 4 ст. 283 КУпАП, Закону України "Про судовий збір" судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 33-35, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. судового збору.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя А.В.Михайловська