Справа № 346/3573/22
Провадження № 33/4808/644/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Третьякова І. В.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 28 вересня 2022 року щодо нього за ч.1 ст. 130, 122-2 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст..130 ч.1 КУпАП та справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст..122-2 ч.1 КУпАП об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1, ст.122-2 ч.1 КУпАП, і на накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

З матеріалів справи, слідує, що 29.08.2022 року о 02 год. 00 хв. в в м. Коломия по вул. Шкрібляка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Dacia Logan" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, 29 серпня 2022 року о 02 год. 00 хв. в м. Коломия по вул. Шкрібляка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Dacia Logan" д.н.з. НОМЕР_1 , та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкненого проблискового маячка синього і червонного кольору, чим порушивп.2.4 та 8.9 б ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову ОСОБА_1 вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що суд спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду.

Під час складання протоколу не дотримано вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити факт скоєння ним правопорушення, а факт вчинення правопорушення не зафіксовано належним чином, як того вимагає КУпАП.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень закрити.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, а також п.2.4 та 8.9 б ПДР України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП та ст.122-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ст.122-2 ч.1 КУпАП за встановлених та викладених у постановах обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, даними протоколів про адміністративні правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеоматеріалами, рапортами поліцейських, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та п.2.4 та 8.9 "б" ПДР.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що він дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також на відеозаписі міститься тривале переслідування ОСОБА_1 поліцейським службовим автомобілем на якому увімкнуті проблискові маячки черврного та синього кольору, а також періодично подається звуковий сигнал.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ст.122-2 ч.1 КУпАП.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду був причиною притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

Вина останнього підтверджується вищезазначеними матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а тому інші доводи апеляційної скарги суд сприймає критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом не в повній мірі дотримано вимог ст. 36 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Частина друга вказаної статті регламентує, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, передбачені різними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто суд, обираючи вид адміністративного стягнення в межах санкції інкримінованих ОСОБА_1 статтей, мав призначити стягнення за кожне правопорушення окремо і на підставі ст.36 КУпАП накласти основне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме, за ст.130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду від 28.09.2022 року відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1, ч.1 ст.122-2 КУпАП- скасувати.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1ст.130 КУпАП, ч.1 ст.122-2 КУпАП та призначити йому стягнення.

- за ч.1 ст. 122-2 КУпАП - у виді штрафу девяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить (сто п`ятдесят три) грн.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 основне стягнення у виді штрафу однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз