ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1557/22

Провадження № 3/293/1308/2022

10 листопада 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Проценко Л.Й.,

за участю особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1

захисника - Грабовського Д.О.,

розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ЖРЕП в с. Білокоровичі Житомирської області, військовозобов`язаного, за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

26.09.2022 до Черняхівського районного суду Житомирської області з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.09.2022 серії ААБ №029268 водій ОСОБА_1 23.09.2022 о 11 год 10 хв. в смт Черняхів, вул. Коростенська,101, керував автомобілем ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під час відео зйомки на нагрудну відеокамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому дій не визнав. Пояснив суду, що в той день, коли його зупинили працівники поліції та склали відносно нього протокол він не вживав спиртних напоїв, оскільки разом зі своєю дружиною та малолітньою дитиною їхали з м. Житомира до батьків в сторону с. Білокоровичі, Олевського району Житомирської області (відстань від дому становить близько 200 км). Проїжджаючи по дорозі через смт Черняхів по вул. Коростенській його зупинили працівники поліції, ніби за не пристебнутий ремінь безпеки. Після деякої розмови працівник поліції на місці зупинки почав казати, що в нього запах алкоголю з порожнини рота, на що він пояснив, що не вживав будь - яких спиртних напоїв в цей день, оскільки він їде в далеку дорогу з сім`єю (дружиною та маленькою дитиною), а лише вчора в обід випив келих пива, тому можливо й чути запах перегару. Однак, працівник поліції йому запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на спеціальному пристрої «Драгер», на що він спочатку погодився. Натомість працівники поліції вказали, що якщо вчора щось пив, то прилад обов`язково покаже позитивний результат, то в такому випадку йому краще відмовитись від проходження огляду на місці зупинки і він спокійно собі поїде з сім`єю; автомобіль та водійське посвідчення у нього не вилучатимуть. При цьому працівники поліції не роз`яснили йому його прав та наслідки відмови від проходження огляду та не вчинили жодних дій направлених на забезпечення проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер» або в медичному закладі. Водійське посвідчення в нього не вилучалось, від керування транспортним засобом він відсторонений не був. Вважає, що всі зазначені ним обставини вказують на протиправність дій поліцейських і відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. За наведених підстав просив закрити провадження в адміністративній справі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Грабовський Д.О. суду пояснив, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам подій за участю його підзахисного та спростовуються даними відеозапису. Також на відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння вказує й те, що у нього працівниками поліції водійське посвідчення не вилучалось, і він безпосередньо не був відсторонений від керування транспортним засобом та після складання відносно нього адміністративних матеріалів поїхав у визначеному напрямку. В цілому працівниками поліції була порушена процедура огляду на визначення стану алкогольного сп`янінні та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази. Зокрема, вказав, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки після підписання його ОСОБА_1 до нього були внесені відомості, а саме відомості щодо посади, спеціального звання, прізвища, ім`я та по батькові інспектора, який складав протокол по адміністративне правопорушення. Просив долучити копію протоколу про адміністративне правопорушення, яку отримав ОСОБА_1 після складання відносно нього цього протоколу, яка підтверджує вказане порушення.

Також вказав, що з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної боді-камери видно як поліцейський, пропонуючи ОСОБА_1 відмовитись від огляду, чинить відносно нього психологічний тиск. Крім того, відеозапис не є повним, не відображає всієї процедури складання адміністративних матеріалів, у зв`язку з чим порушена процедура ведення відеозапису даної події, сам відеозапис не відповідає вимогам Інструкції №1026 від 18.12.2018. Разом з тим, результат огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, повинен бути зазначений в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому фіксуються, зокрема, ознаки алкогольного сп`яніння, результати огляду, згода водія з таким результатом або відмова від проходження огляду на місці. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. На його думку, огляд на стан сп`яніння проведений без застосування технічних засобів відеозапису та без залучення двох свідків. Наявність у матеріалах справи фрагменту відеозапису, що триває декілька секунд не підтверджує ту обставину, що огляд взагалі проводився, що також не може бути належним та допустимим доказом. Також просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з підстав, викладених в письмовому клопотанні, долученому до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, в яких вказала, що за обставин зазначених в протоколі вона разом чоловіком ОСОБА_1 та дитиною їхали на автомобілі в Олевський район в с. Білокоровичі до її батьків в гості. По дорозі в смт Черняхів їх зупинили працівники поліції, ніби то за не пристебнутий ремінь безпеки. Працівники поліції при розмові з чоловіком сказали, що у нього наявний запах алкоголю з порожнини рота, на що запропонували пройти тест на спеціальному пристрої. Чоловік згоден був пройти тест на спеціальному пристрої, оскільки був тверезий, вчора лише в обід випив стакан пива, на що працівники поліції сказали йому, що якщо він навіть вчора щось пив, то тест однаково покаже позитивний результат та йому краще відмовитись від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Вказали, що якщо чоловік відмовиться від проходження такого огляду, то транспортний засіб та посвідчення водія не вилучатимуть, і вони спокійно собі поїдуть далі. Стверджувала, що чоловік ніколи б не сів за кермо, будучи нетверезим, знаючи, що йому їхати в далеку дорогу, відстань якої становить 200 км. та ще й з малою дитиною, якій і року не виповнилось. Вважає, що працівники поліції, спонукаючи підписати відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння її чоловікові, вчинили психологічний тиск відносно їхньої сім`ї, вказавши, що заберуть автомобіль і вони з дитиною поїдуть на маршрутному таксі.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, відеозапис з бідікамери поліцейського, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 08.08.2021 серії ААБ №029268, складеного інспектором СРПП ВПД №1: водій ОСОБА_1 23.09.2022 о 11 год 10 хв. в смт Черняхів, вул. Коростенська,101, керував автомобілем ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під час відео зйомки на нагрудну відеокамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України вказує на те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими у автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається, зокрема, на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП (у редакції чинній від 17.03.2021) особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП (у редакції чинній від 17.03.2021) особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.112015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

а) запах алкоголю з порожнини рота;

б) порушення координації рухів;

в) порушення мови;

г) виражене тремтіння пальців рук;

ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пунктів 1-11 розділу ІІ Інструкції - за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Вимоги вказаної Інструкції працівниками поліції були порушені.

При цьому суд звертає увагу, що згідно судової практики розгляду вказаної категорії справ, передумовою для вимоги працівників поліції до особи пройти огляд на стан будь-якого сп`яніння повинно бути встановлення ознак такого сп`яніння та доведення їх наявності доказами у відповідності до положень ч.2 ст. 251 КУпАП, а не лише припущеннями працівників поліції щодо такого стану.

Водночас, відповідно до п.1, п.4-6 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, зареєстрованої в МВС 11.01.2019 яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Згідно п.1 та 2 розділу ІІ вказаної Інструкції від 18.12.2018 №1026 відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Відеозапис події, долучений до матеріалів справи, є основним джерелом доказів, та має відповідати вимогам вказаної Інструкції.

Однак, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, який долучений до матеріалів справи, встановлено, що відеозапис не є безперервним та не містить чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Також на відеозаписі не відображено всієї процедури складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 . За вказаних обставин огляд водія працівниками поліції повинен був проводитись у присутності двох свідків, які залучені не були.

Отже, відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, який долучений до матеріалів справи як доказ не відповідає вимогам Інструкції та не може вважатися належним та допустимим доказом по справі.

Пояснення ОСОБА_1 не спростовуються відеозаписом події, долученим поліцейськими до справи, який безперервно не відображає хід події починаючи від зупинки транспортного засобу до закінчення складання протоколу.

Суд також погоджується з доводами захисника Грабовського Д.О., викладеними в письмовому клопотання про закриття провадження.

Зокрема, при зіставлені оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення та його копії, долученої до матеріалів справи в судовому засіданні захисником Грабовським Д.О., встановлено, що до оригіналу протоколу після вручення ОСОБА_1 копії протоколу були внесені відомості щодо посади, спеціального звання, прізвища, ім`я та по батькові поліцейського, який складав протокол по адміністративне правопорушення.

В такому випадку поліцейським порушено вимоги п.7 розділу ІІ та п.9 Розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, згідно вимог яких не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 029268, від 23.09.2022, до якого були внесені відомості після вручення особі, відносно якої складений протокол, не може вважатись належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Оскільки пояснення ОСОБА_1 , покази свідка ОСОБА_2 , доводи захисника Грабовського Д.О. не спростовані сукупністю доказів у вказаній справі, винність ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена.

При цьому суд наголошує, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Разом з тим статтею 62 Конституції України визначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а додані до протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП докази не можна вважати достатніми та допустимими для того, щоб визнати його винуватим у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в даному протоколі.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, що відповідно до п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст.247 ст.252, ст.266, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, п. 2.5 ПДР, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАПза відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Повний текст складений та підписаний 14.11.2022.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО