ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1186/22 Справа № 192/405/22 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О.О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює ТОВ «АНДІ ЛТД» на посаді оператора,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 (нуль) коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 22 березня 2022 року, о 13 год. 50 хв. на автодорозі Н-08 447 км, у напрямку с. Любимівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена нестійка хода, порушення мови, на вимогу працівника поліції категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати поважною причину пропуску строку для подання апеляційної скарги, поновити його та скасувати постанову судді.

В обґрунтування необхідності поновлення пропущеного строку вказує на те, суд не повідомив його належним чином про дату судового засідання, судовий виклик він не отримував, а про винесення постанови йому стало відомо через телефон в додатку Дія.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана причина його зупинки, співробітники поліції не залучали свідків.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні його пояснення, а також йому не було вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає, що відеозйомкою не фіксувалося складання та йому не надавалося направлення на проходження медогляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також ОСОБА_1 посилається на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом його винуватості.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Мироняк Т.С. повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю їх прийнятними з огляду на таке.

Перевіряючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, враховую, що справа розглянута судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката, про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався вже поза межами строку на апеляційне оскакарження, тому, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами вказаної норми закону ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Склад даного адміністративного правопорушення передбачає обов`язкову суб`єктивну сторону у формі прямого умислу, тобто у даному випадку суду необхідно встановлювати чи мало місце добровільне волевиявлення водія про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі.

Проте, відповідно дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що під час зупинки особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, мала місце підозра працівників поліції з приводу перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме із застосуванням Драгера, ОСОБА_1 відмовився. Проте, в порушення Інструкції, співробітники поліції чітко повідомили, що у випадку відмови від проходження огляду за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 буде в будь-якому випадку притягнутий до відповідальності. Тобто, співробітники не запропонували ОСОБА_1 пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Таке порушення права ОСОБА_1 на захист, з не роз`ясненням йому наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з боку поліцейських осіб слід розцінювати як вчинення з їх боку психологічного тиску на ОСОБА_1 для прийняття ним рішення про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, за наведених обставин, вважаю, що водій ОСОБА_1 був обмежений в своєму волевиявленні щодо оголошення працівникам поліції відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом не містить інформації щодо складання працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а тому, доводи ОСОБА_1 в цій частині заслуговують на увагу, оскільки, хоча таке направлення і міститься в матеріалах справи, проте даних, які б свідчили, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність цього направлення, матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції наведені обставини в повній мірі не з`ясовані, що призвело до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі.

Положеннями частини 2 ст. 266 КупАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським з застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

За частиною 3 цієї статті, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За частиною п`ятою цієї статті, якщо огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, оскільки встановлено, що водій ОСОБА_1 був обмежений в своєму волевиявленні щодо оголошення працівникам поліції відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом містить не повний запис подій, що унеможливлює встановити усю хронологію та повну картину обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, тому необхідно визнати проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведеним з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на відсутність достатніх допустимих та належних доказів через допущені працівниками поліції грубі порушення вимог закону, що дало підстави для визнання проведеного огляду недійсним, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, 268, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко