Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/237/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Бойко І. А.
Категорія - 173-2 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обознівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо технічною освітою, вдівця, (зі слів) працюючого водієм у Обознівському психо-неврологічному комбінаті), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170,00 гривень, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривні,

За участі:

Захисника Швеця Р.Ю.,

Особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

Потерпілої ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 22.06.2022 о 15.00 год., за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з матір`ю - ОСОБА_2 , ображав її нецезурною лайкою. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову районного суду скасувати, а провадження по справі закрити, за відсутності в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд виходив з ознак адміністративного правопорушення та структурного складу самої статті, що полягало у встановленні об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторін вчинюваного адміністративного правопорушення. Однак судом було залишено поза увагою суб`єкта адміністративного правопорушення як елементу складу правопорушення, а отже за таких умов, він, як апелянт вважає, що відсутність хоча б однієї із ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Звертає увагу, що в його діях відсутній умисел як обов`язкова складова інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки він жодним чином не мав на меті посягати на життя, свободу та особисту недоторканість своєї матері - ОСОБА_2 , не прагнув реально та не бажав для неї настання негативних наслідків у вигляді розладу психічного здоров`я, не усвідомлював та не міг і не повинен був передбачити заподіяння моральної шкоди, а також не розраховував легковажно на їх відвернення, оскільки все обвинувачення щодо нього зводилося виключно до наклепу зі сторони нібито потерпілої - ОСОБА_3 .

Зокрема, зі змісту протоколу серії ВАБ №767975 від 23.06.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173 - 2 КУпАП склад адміністративного правопорушення викладено у рапорті працівника поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 .

Стаття 277 КУпАП встановлює скорочений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП протягом доби.

Відповідно до положень статті 38 КУпАП стягнення може бути накладено судом не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови від 13.07.2022 на підставі протоколу від 23.06.2022 про адміністративне право рушення, що сталося 22.06.2022 відбулося поза межами строку.

Крім того, аналізуючи протокол серії ВАБ №767975 від 23.06.2022 про адміністративне правопорушення, звертає увагу суду, що зміст вказаного протоколу не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, у ньому не зазначено об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а саме: настання саме фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій ОСОБА_2 .

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Поряд з цим, заява і письмові пояснення потерпілої особи - ОСОБА_2 та пояснення, наданими нею в судовому засіданні містять суттєві розбіжності із фабулою протоколу про адміністративне правопорушення та не містять будь-яких відомостей щодо настання негативних наслідків для її фізичного чи психічного здоров`я.

Також, як вбачається із матеріалів даного провадження, у справі не було встановлено інших свідків даного правопорушення, які б об`єктивно могли підтвердити обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, так як показання свідка ОСОБА_4 не можуть бути взяті судом до уваги.

Проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, слід прийти до висновку, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Швець Р.Ю. апеляційну скаргу підтримали повністю, просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , апеляційну скаргу також підтримала та зазначила про помилковість постанови районного суду.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , пояснення потерпілої ОСОБА_2 , а також перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Проте, цих вимог закону в повній мірі дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї психологічного характеру, суд у своєму рішенні не навів переконливих доказів, якими підтверджується вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, не зазначив чи могла та чи була такими діями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, а також не дав оцінки обставинам події в їх сукупності, проаналізувавши усі доводи, надані обома сторонами конфлікту, а також взаємовідносинам, які склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , показання яких суд взяв до уваги при винесенні постанови.

Докази на які посилається суд, як на підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять в собі відомостей про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з матір`ю - ОСОБА_2 , ображав її нецезурною лайкою. При цьому у протоколі не зазначено на що саме були спрямовані словесні образи висловлені ОСОБА_1 , а також наслідки до яких призвели зазначені висловлювання (чи могла бути чи була заподіяна шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.), що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Пояснення потерпілої, які містяться в матеріалах справи, також не містять будь-яких відомостей щодо наслідків сварки, що сталася 22 червня 2022 року, між її сином та нею, для фізичного чи психічного здоров`я останньої.

Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності в даному випадку не може бути джерелом доказування, тому що складений інспектором поліції, який не був очевидцем подій, лише на підставі даних, вказаних потерпілою, які не підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

При цьому матеріали справи не містять у собі будь-яких об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 умисно вчинив діяння психологічного характеру (висловлювався нецензурними словами на адресу потерпілої) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини та докази по справі, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що інкримінується останньому.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що достовірні дані про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в матеріалах справи - відсутні.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає скасуванню, провадження в даній справі закриттю за відсутністю в діях останнього складу данного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко