Справа № 947/9932/22
Номер провадження 33/813/1255/22
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у суді 1 інстанції Назарова М.В.
Доповідач Коломієць Н.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

10.11.2022

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Коломієць Н.О.

за участю секретаря Бойко В.В.

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Матвєєва В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу захисника Матвєєва Віталія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2022, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Суд встановив, що 26.04.2022 о 21:00 годин на проспекті Небесної Сотні, 6/8 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA Magentis державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.9(а) «Правил дорожнього руху України», керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився, зі згоди водія, у встановленому законному порядку на прилад DRAGER результат тесту 1,61%.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Матвєєв В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належними та допустимими доказами та відсутність в його діях складу правопорушення.

Мотивуючи апеляційні вимоги зазначає, що у справі відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є у стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Суд не дав належної оцінки протоколу опитування дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від 14.07.2022 про те, що ОСОБА_1 знаходився вдома, коли працівники поліції попросили зателефонувати йому та вийти на вулицю.

Посадова особа не відсторонювала ОСОБА_1 від керування транспортного засобу.

Суд у постанові спотворив пояснення ОСОБА_1 , який пояснив суду, що вживав спиртні напої після того, як залишив автомобіль, припаркований біля будинку.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Матвєєва В.Ю. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції наведених вимог закону при розгляді справи не дотримався, дав неправильну оцінку зібраним у справі доказам, що призвело до незаконного притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати належні та достатні докази. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, Порядку чи ст. 266 КУпАП, вважаються недійсними.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом 26.04.2022 о 21:00 год в м. Одесі по пр. Небесної Сотні 6/8 в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, у справі відсутні докази як щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначені час та місці, як і щодо факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що 26.04.2022 о 21:55 год поліцейські спілкуються з ОСОБА_1 та його дружиною за місцем проживання останніх біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 .

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що на момент прибуття поліцейських за цією адресою, ОСОБА_1 перебував вдома та вийшов з під`їзду на їх вимогу.

В ході розмови поліцейські повідомляють, що їм найшло анонімне повідомлення про ДТП за участю транспортного засобу KIA Magentis державний номер НОМЕР_1 та пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, в матеріалах справи взагалі відстуні будь-які докази щодо ДТП за участю транспортного засобу, належного ОСОБА_1 .

Тобто факт причетності ОСОБА_1 до будь-якої ДТП 26.04.2022, як і факт керування ним вказаним транспортним засобом в цей день, жодним доказом не підтверджений.

Отже пред`явлення поліцейськими вимоги особі, яка не керувала транспортним засобом, пройти огляд за місцем його проживання на стан алкогольного сп`яніння є незаконним, а тому наслідки такої незаконної вимоги (результати тестування) не можуть бути використані для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з досліджених судом доказів апеляційний суд встановив обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, описаного у протоколі, у зв`язку із порушенням поліцейськими визначеного Законом порядку збору доказів та щодо достовірності обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах Malofeyeva v. Russia та Karelin v. Russia апеляційний суд наголошує, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення на підставі зібраних уповноваженим органом доказів, суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Тому вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є недоведеною.

Зазначене є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись ст. 294, 295КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити апеляційну скаргу захисника Матвєєва Віталія Юрійовича.

Скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Н.О. Коломієць