Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Міщук Л.А.. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, зокрема, відсутні докази керування ним автомобілем, який він заперечує.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №569/7958/22 Суддя в суді І інстанції Яковлєв Д.В.

Провадження № 33/4815/679/22 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №304566 від 09 червня 2022 року вбачається, що 09 червня 2022 року о 18 год. 00 хв., в м. Рівне, на вул. Макарова, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження встановленого огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest № 7510 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. З матеріалів справи та наявного у ній відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 працівниками поліції не зупинявся. При прибутті патрульних, автомобіль Ford, р.н. НОМЕР_1 , перебував на дорозі у нерухомому стані з увімкненою аварійною світловою сигналізацією. ОСОБА_1 на той час в автомобілі не було. В обґрунтування протоколу, в частині доведення факту керування ОСОБА_1 автомобілем, працівники поліції відібрали письмові пояснення у свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , які вказали, що автомобілем керував ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 факт керування категорично заперечує та наголошує, що автомобілем керував ОСОБА_3 . З метою об`єктивного розгляду справи та встановлення обставин керування автомобілем, апеляційним судом були викликані у судове засідання свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 .. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, а відтак не підтвердили свої письмові пояснення, які долучені до протоколу. Разом з цим, допитаний у судовому засіданні під присягою ОСОБА_3 дав покази, що дійсно, 09 червня 2022 року він був водієм автомобіля Ford, р.н. НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому не міг ним керувати. Пояснив, що у ході їхньої поїздки, у нього з ОСОБА_1 виник конфлікт внаслідок якого він зупинив та покинув автомобіль на вул. Макарова, 2 в м. Рівне. Слідом за ним з автомобіля вийшов і ОСОБА_1 .. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт керування автомобілем ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 .. Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Факт керування ОСОБА_1 автомобілем доводиться лише на підставі суперечливих пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , які не можуть бути покладені в основу судового рішення. При цьому, матеріали справи не містять і судом не було встановлено доказів, які б беззаперечно та об`єктивно свідчили, що саме ОСОБА_1 був водієм автомобіля. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25). За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження. Таким чином, при винесенні місцевим судом оскаржуваної постанови, порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 21 листопада 2022 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.