Справа № 732/265/22 Головуючий у 1 інстанції Лиманська М. В.
Провадження № 33/4823/285/22
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Шаповалова М. С.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 та області,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. судового збору.

Як установив суд, 23 квітня 2022року о 15 годині 30 хвилин, по АДРЕСА_2 , на порушення вимог п. 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАС 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження у справі та закрити на підставі п.п. 1, 6 ст. 247 КУпАП, мотивуючи тим, що факт ним керування транспортним засобом, не підтверджений доказами та показаннями свідків, на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння йому не пропонували, а висновок лікаря про перебування його у стані алкогольного сп`яніння, складений о 20 годині, в той час як дорожньо-транспортна пригода сталася о 15 год. 30 хв., більше ніж через дві години після зупинки, є недопустимим доказом.

Вказує на те, що результати огляду проведеного з порушеннями вимог Інструкції вважаються недійсними та не можуть бути покладені в основу судового рішення. Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Дорожньо-транспортна пригода сталася о 15 год. 30 хв., пройти огляд йому запропонували о 16 годині, а висновок складений о 20 годині, у зв`язку з чим результати огляду вважаються недійсними і факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, є недоведеним.

Звертає увагу, що судом проігноровані показання свідка ОСОБА_2 , який у судовому засіданні вказав про те, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 і саме він вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Але коли автомобіль злетів в кювет, то він з водієм пішли шукати транспорт щоб витягнути авто, біля машини залишився ОСОБА_1 , а тому прикордонники і подумали, що за кермом перебував він.

З урахуванням висновків лікаря, які мають бути визнані недійсними та того, що під час судового розгляду не був встановлений факт керування ним автомобілем, вважає свою вину недоведеною та просить закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Шаповалов М. С. підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з матеріалів справи, 23 квітня 2022 року прикордонники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час несення служби в с. Ільмівка, по вул. Миру побачили, як легковий автомобіль ВАЗ 21099 червоного кольору занесло на дорозі, він з`їхав з дороги та задньою частиною зачепив бетонну електроопору та дерев`яний паркан. Коли вони підійшли ближче, то за кермом побачили молодого чоловіка, яким виявився ОСОБА_1 , він перебував в нетверезому стані, інших людей в автомобілі не було, з нього ніхто не виходив. Свідки очевидці викликали поліцію (а.с.4, 5).

З переглянутого відеозапису видно, що працівники поліції прибули на місце пригоди о 16 год. 10 хв., провели опитування свідків, які підтвердили, що бачили саме той момент, коли автомобіль занесло на дорозі, повідомили, що окрім ОСОБА_1 , в салоні нікого не було і за кермом перебував саме він, а не інша особа.

Сам ОСОБА_1 спочатку вказував, що за кермом перебував його товариш, який відійшов, при цьому в салоні автомобіля він почувався вільно, як власник, знав де шукати документи, в тому числі і страховий поліс, що у сукупності з іншими обставинами, підтверджує, що автомобілем користувався він, а не його товариш, як він намагається переконати суд.

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Через певний проміжок часу ОСОБА_1 визнав, що він керував автомобілем та підтвердив факт вживання пива в кількості 2, 5 л. на двох з товаришем. Однак, пізніше він знову став комусь телефонувати і на місце події прибув чоловік, який вказав, що він був за кермом автомобіля та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Однак, коли він дізнався про відповідальність за надання неправдивих показань, то змінив свою думку. Повідомив, що йому зателефонував його товариш ОСОБА_1 та попросив сказати, що він був за кермом, що він і зробив, щоб виручити товариша. Насправді він не керував автомобілем ВАЗ.

Фактично, поведінка ОСОБА_1 вказувала на те, що він намагається тягнути час, постійно комусь телефонував, ходив, з`ясовував як йому забрати автомобіль та чи привезуть його з лікарні додому.

О 17 годині 11 хвилин водій ОСОБА_1 погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для того, щоб пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до відеозапису, такий огляд був проведений о 19 годині 10 хвилин, тобто в межах двох годин встановлених законодавцем.

Підстави для забезпечення доставки особи, яка керує транспортним засобом, до закладу охорони здоров`я для проведення відповідно огляду виникають у поліцейського з того моменту, коли особа погоджується на такий огляд. Заперечуючи факт керування автомобілем ОСОБА_1 , фактично затягував час його обстеження і поліцейські повинні були переконатися, у достовірності чи неправдивості його тверджень.

Дві години, протягом яких особа, яка керує транспортним засобом, повинна бути доставлена до медичного закладу для визначення стану сп`яніння, обчислюються з часу, коли були наявними законні підстави для вимоги про проходження медичного огляду.

У даному випадку, суд вірно надав перевагу відеозапису, де визначений час медичного огляду 19 год. 10 хв. 23 квітня 2022 року, що в межах допустимого часу, і вірно прийшов до висновку про доведеність перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем. За результатами проведеного огляду приладом Алкофор 505 у повітрі, що видихав ОСОБА_1 концентрація алкоголю складала 1,9 проміле, що підтверджується висновком результатів медичного огляду водія (а.с.3)

Розбіжність у часі, яка зафіксована на відео та зазначена в акті медичного огляду, не впливає на суть вчиненого правопорушення та доведеність винуватості особи у його вчиненні, з огляду на числовий показник алкоголю у водія ОСОБА_1 .

Те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 проведення огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не свідчить про порушення вимог Інструкції та порушення порядку проведення такого огляду, як переконує апелянт.

Інструкцією передбачено два види огляду на визначення стану сп`яніння: на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Ці два види огляду є альтернативними, як правопорушник,так і поліцейський мають вибрати той вид огляду, який вважатимуть більш об`єктивним та прийнятним в тій чи іншій ситуації. При цьому, не всі патрульні екіпажі можуть бути укомплектовані технічним приладом для проведення такого виду огляду.

Отже, проведення огляду в лікарні, без пропозиції пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди, не є порушенням процедури проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Недовіра суду до показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є цілком обґрунтованою з огляду на дружні стосунки із водієм ОСОБА_1 . Очевидці заносу автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , які є сторонніми йому людьми і не зацікавленими в результаті розгляду справи, не бачили названих свідків біля автомобіля, чи в автомобілі.

Таким чином, висновки суду про винуватість водія ОСОБА_1 у невиконанні вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи та є цілком обґрунтованими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець