Єдиний унікальний номер 722/1506/22
Номер провадження 3/722/736/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Ратушенко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2022 року з Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області до Сокирянського районного суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №489433 складеного 06.08.2022 року поліцейським СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Чорнявим С.Г. вказано, що 06.08.2022 року о 18 год. 35 хв. на р. Дністер в с. Непоротове Дністровського району Чернівецької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kolibri» з двигуном «Parsun TC 3.6 к.с» в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту Drager 6820, результат огляду 1,74% чим порушив плавання малими та маломірними суднами на водних об`єктах. Від проходження в медичному закладі на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Сокирянського районного суду від 05.09.2022 року вказаний протокол про адміністративне правопорушення був повернутий до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області для належного дооформлення, у зв`язку з не зазначенням в ньому положень нормативних актів, які порушив ОСОБА_1 .

Згідно рапорту поліцейського С. Чорнявого від 27.09.2022 року, під час складення протоколу щодо ОСОБА_1 ним випадково не було зазначено п.1.2.6 Наказу №91 від 16.02.2004 року «Про затвердження Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав, а його захисник Романюк В.Я. просив закрити провадження у справі з підстав, викладених в поданому ним письмовому клопотанні.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Частиною 3 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Тобто, з наведених норм закону та висновків Верховного Суду вбачається, що огляд на стан сп`яніння чи відмова від нього, за відсутності двох свідків, обов`язково повинна бути зафіксованою належним технічним засобом, із зазначенням відомостей про цей технічний засіб в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 від 06.08.2022 року поліцейським здійснено лише вказівку про факт фіксування проведеного огляду за допомогою засобу відео фіксації. При цьому відомості про технічний засіб, за допомогою якого зафіксовано правопорушення в протоколі відсутні.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Враховуючи викладене слід зробити висновок, що суддя зобов`язаний розглянути справу про адміністративне правопорушення, щодо правопорушника, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення його до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Окрім того, при ухваленні рішення суддя враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме поліцейський, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення та винуватості особи у його вчиненні, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, диспозиція ч.6 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не мають права керування такими транспортними засобами.

Разом з цим, як вбачається з протоколу, поліцейським зазначено про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння та про відмову пройти медичний огляд на становлення такого, що фактично є інкримінуванням вчинення двох самостійних адміністративних правопорушень.

Чернівецький апеляційний суд в узагальненні судової практики розгляду районними судами Чернівецької області справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП у 2021 році неодноразово наголошував, що суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам його складу, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол. Поліцейськими подекуди вказується фактично про два окремих адміністративних правопорушення, що є неприпустимим та тягне за собою недопустимість протоколу як доказу винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП в ході судового розгляду не доведена, а тому в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення, а відтак провадження по справі щодо нього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: