Справа № 361/2586/22 Головуючий в суді І інстанції - Радзівіл А.Г.
Провадження № 33/824/2835/2022 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сімутіна Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сімутіна Р.В. на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18 червня 2022 року о 21 годині 50 хвилин, по вул. Київській, 266, в м. Бровари, Київської області, керував транспортним засобом "FORD FIESTA", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №34 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 18.06.2022, чим порушивши вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт зазначив про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона постановленого йому у вину адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом. Вказана обставина також підтверджується матеріалами провадження, зокрема відеозаписом події на якому не зафіксовано керування транспортним засобом ОСОБА_1 . При цьому апелянтом зазначено про те, що вказаний відеозапис є фрагментарним, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 № 1026. Поряд з цим, захисник указав, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недопустимим доказом на доведення вини ОСОБА_1 , оскільки саме ці особи протиправно зупинили автомобіль, яким керувала дружина ОСОБА_1 . Крім цього, апелянт указав також про недопустимість в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки свідоцтво про повірку приладу за допомогою якого був проведений такий огляд втратило свою чинність, ще 09.07.2021. За наведених обставин просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Сімутіна Р.В. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині неповноти з`ясування обставин адміністративного правопорушення не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що розгляд справи проведений із належною повнотою, а висновки судді належним чином мотивовані.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються зібраними у справі доказами. Так, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів. Як вбачається з матеріалів справи, ні під час огляду ОСОБА_1 в медичному закладі, ні під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, він не висловлював жодних зауважень щодо того, що він не керував транспортним засобом. Крім того, вказані доводи також спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 , який в суді апеляційної інстанції показав, що він є членом добровольчого формування територіальних громад та перебуваючи на чергуванні ним у складі з іншими членами вказаного добровольчого формування був зупинений автомобіль Форд за порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора. За кермом автомобіля був чоловік, який в подальшому назвався ОСОБА_1 , також в автомобілі в якості пасажира перебувала жінка. Оскільки від вказаного чоловіка відчувався запах алкоголю з порожнини рота, ними був викликаний екіпаж патрульної поліції. Він весь час протягом складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення перебував на місці події. При цьому він не чув, щоб ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом. Суд звертає увагу на те, що за своїм змістом як письмові пояснення свідка ОСОБА_3 так і показання, надані ним в суді апеляційної інстанції, відповідають фактичним обставинам події, об`єктивно зафіксованим на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції. У зв`язку із цим пояснення свідка ОСОБА_3 визнаються судом належними та допустимими доказами.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції критично ставиться до показань свідка ОСОБА_5 про те, що за кермом автомобіля була вона, оскільки вона є дружиною ОСОБА_1 , тобто є зацікавленою особою, крім того, її показання з даних обставин спростовуються іншими зібраними у справі доказами. Таким чином факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджений належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є фрагментарним, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є безпідставними. Суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Вказаний відеозапис є повним.

Також не ґрунтуються на матеріалах справи доводи про недопустимість в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки свідоцтво про повірку приладу за допомогою якого був проведений такий огляд втратило свою чинність, ще 09.07.2021.

Так, на запит Київського апеляційного суду надійшов лист з КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» з додатками, відповідно до яких до суду надано, у тому числі, копію свідоцтва про повірку приладу «Алконт 01сУ зав. №0230-07, за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до копії вказаного свідоцтва, воно дійсне до 15.07.2022р. Також суд звертає увагу на те, що з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що під час огляду на стан сп`яніння в КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» ОСОБА_1 зазначав про необхідність надання йому даних щодо повірки засобу вимірювальної техніки і на час проведення його огляду вказане свідоцтво про повірку було наявне.

Отже, доводи, наведені ОСОБА_1 та його захисником в ході розгляду справи апеляційним судом, не указують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення, а також на наявність підстав для закриття провадження у справі.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сімутіна Р.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька