Провадження № 33/824/3075/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 листопада 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 3400 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до вказаної постанови 18 червня 2022 року о 17 годині 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КІА»реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул.Стрілецькій 4 у м.Києві здійснила ДТП за участю траспортного засобу «Ауді» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та залишила місце події. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.10 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинила адміністративне правопорушення за ст.1224 КУпАП.

На постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Скарга мотивована тим, що суд не врахував зміст ПДР, згідно яких залишення місця ДТП - дії учасника ДТП, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєнні, які спричинили необхідінсть проведення поліцейськимми заходів щодо встановлення (розшуку)цього учаска та (або) розшуку транспортного засобу. Суд не врахував, що місце ДТП було зафіксовано на фото- та відеозйомку, з огляду на незначність пошкоджень та відсутність травмованих осіб вона прийняла рішення про складання європротоколу, якого вона чекала упродовж 15 хвилин. З огляду на потребу надання ліків її

- 2 -

батьку вона переставила авто на сусідню вулицю та залишила свій номер телефону для зв`язку, а після дзвінка поліції, вона упродовж 30 хвилин повернулася на місце ДТП. Вважає, що у суду не було жодних підстав для визнання її винною, оскільки у її діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а саме умисел на приховання факту ДТП. Суддя викликала та заслухала пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , думка якого щодо наявності її вини за ст.1224 КУпАП не є компетентною, в тому числі враховуючи його бажання покарати її за наїзд на його авто.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати оскаржувану постанову суду як незаконну.

Інший учасник ДТП потерпілий ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлений належно засобами телефонного зв`язку, що стверджується складеною помічником судді телефонограмою, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Стаття 1224 КУпАП передбачаєадміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: наявність факту ДТП; причетність водія чи іншого учасника дорожнього руху до ДТП; залишення цими особами місця ДТП.

Згідно з п.2.10(а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18 червня 2022 року близько 17 години 05 хв., керуючи транспортним засобом ««КІА»,на вул.Стрілецькій 4 у м.Києві здійснила ДТП за участю автомобіля «Ауді» та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.10(а) Правил дорожнього руху України, а відтак у її діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної

- 3 -

особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 147463 від 18 червня 2022 року, відповідно до якого 18 червня 2022 року о 17 годині 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КІА»реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул.Стрілецькій 4 у м.Києві здійснила ДТП із траспортним засобом «Ауді» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та залишила місце події;

- у копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 147462 від 18 червня 2022 року, відповідно до якого 18 червня 2022 року о 17 годині 05 хв. ОСОБА_1 на вул.Стрілецькій 4 у м.Києві, керуючи транспортним засобом «КІА»реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнилась у безпечності маневру та скоїла зіткнення із припаркованим автомобілем «Ауді» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження;

- схемою дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням місця розташування автомобіля «Ауді» після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортного засобу;

- письмовими поясненнями учасника ДТП ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями учасника ДТП ОСОБА_1 ;

- фотознімками з місця ДТП, наданими учасником ОСОБА_1 із зображеннями розташування автомобілів «КІА»та «Ауді» та виявленими пошкодженнями автомобіля «Ауді».

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, безпосередньо ОСОБА_1 , якій у встановленому законом порядку роз'яснено її права, передбачені ст.268 КупАП, і яка з протоколом не погодилася.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не врахував зміст ПДР,

- 4 -

згідно яких залишення місця ДТП - дії учасника ДТП, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєнні, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу, як і не врахував те, що місце ДТП було зафіксовано на фото- та відеозйомку, однак з огляду на потребу надання ліків її батьку вона переставила авто на сусідню вулицю та залишила свій номер телефону для зв`язку, а після дзвінка поліції, вона упродовж 30 хвилин повернулася на місце ДТП, а відтак у суду не було жодних підстав для визнання її винною, оскільки у її діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а саме умисел на приховання факту ДТП, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

Як вище вказувалося ст.1224 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Диспозиція даної норми не містить посилань на те, що дане правопорушення, тобто залишення місця ДТП, має бути вчинене водієм з умисних мотивів, а відтак дане правопорушення може бути вчинене не тільки умисно (ст.10 КУпАП), а й з необережності (ст.11 КУпАП). Це про-перше.

По-друге, посилання ОСОБА_1 на ПДР, які визначають сутність залишення місця ДТП як дії учасника ДТП, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння недоречні, оскільки питання відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, в тому числі складу правопорушення - суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта та об`єктивної сторони регулюються виключно КУпАП, про що прямо вказано у ч.2 ст.7 КУпАП, згідно якої провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.2 ст.7 КУпАП).

По-третє, відхиляючи наведені доводи ОСОБА_1 апеляційний суд враховує, що КУпАП як закон має вищу юридичну силу порівняно з ПДР, які є підзаконним актом, на що прямо вказує Конституція України.

Також в контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що дії ОСОБА_1 після ДТП були поміркованими і добросовісними, остання не вчиняла дій, спрямованих на приховання факту ДТП або обставин скоєння пригоди, однак таке не дає їй підстав залишати міце ДТП і такі дії суперечать вимогам п.2.10 (а) ПДР.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд викликав та заслухав пояснення іншого учасника ДТП потерпілого ОСОБА_2 , думка якого щодо наявності її вини за ст.1224 КУпАП не є компетентною, в тому числі враховуючи його мету покарати її за наїзд на його авто, необгрунтовані.

Покази іншого учасника ДТП є лише одним із доказів, які враховані судом при визнанні ОСОБА_1 винною у залишенні місця ДТП, оскільки факт залишення місця пригоди не заперечується ОСОБА_1 і доводиться іншими матеріалами справи, а не виключно показами ОСОБА_2 , як помилково вважає ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 у скарзі на те, що вона вимушено залишила місце ДТП і переставила авто на сусідню вулицю з огляду на потребу надання ліків її батьку не спростовують висновків суду про наявність підстав для притягнення останньої до відповідальності. Дані обстаивни не дають підстав для залишення місця ДТП і не відносяться до крайньої необхідності.

Вирішуючи апеляційну скаргу, апеляційний суд відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людинизастосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свободкожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

- 5 -

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.1224 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів.

Всі вказані докази одержані законним шляхом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в її діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП, з наведенням обгрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400грн. відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, оскільки інші види покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік та адміністративний арешт є більш суворими.

Враховуючи наведене, постанова Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2022 року є законною та обгрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

- 6 -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень в дохід держави - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко