Справа № 308/6991/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Зубенка І. І., захисника ОСОБА_1 адвоката Петрика В. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/58/22, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Петрика В. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, Херсонська область м. Гола Пристань, тимчасово не працює; мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил за ст. 472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 703733 (сімсот три тисячі сімсот тридцять три) грн 40 коп. з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме: взуття жіноче (типу босоніжки) на підошві із синтетичних матеріалів з верхом із натуральної шкіри, молочного кольору, торговельної марки «DIOR», артикул KCQ547LAB03W395, розмір 39,5, виробництво - Італія 1 пара; взуття жіноче (типу кросівки), на підошві з синтетичних матеріалів із верхом з текстильних матеріалів, чорного-білого кольору, торговельної марки «DIOR», артикул KCK177CVA12X38, розмір 38, виробництво - Італія - 1 пара; жіночі штани білого кольору, із натуральних волокон (бавовна - 100%), торговельної марки «TOM FORD», розмір XS, іноземного виробництва -1 штука; футболка жіноча із натуральних волокон (бавовна- 100%), розмір XS, чорного кольору з декоративними елементами, торгівельної марки «GUCCI», іноземного виробництва - 1 штука; футболка жіноча із натуральних волокон (бавовна - 100%), розмір XS, білого кольору з декоративними елементами, торгівельної марки «GUCCI», іноземного виробництва - 1 штука; взуття жіноче (типу босоніжки), на підошві з натуральної шкіри з верхом з натуральної шкіри, світло-коричневого кольору, торговельної марки «HERMES PARIS», розмір 36, виробництво - Італія - 1 пара; взуття жіноче (типу кросівки), на підошві з синтетичних матеріалів із верхом з текстильних матеріалів, торговельної марки «GUCCI», із запасними шнурками, розмір 38, виробництво - Італія - 1 пара; взуття жіноче (типу кросівки), на підошві з синтетичних матеріалів з верхом з комбінованих матеріалів, торговельної марки «LOUIS VUITTON», розмір 38, іноземного виробництва - 1 пара; взуття жіноче (типу шльопки), на підошві з синтетичних матеріалів з верхом з синтетичних матеріалів, торговельної марки «LOUIS VUITTON», розмір 37,

-2-

виробництво - Італія - 1 пара; взуття жіноче (типу шльопки), на підошві з натуральної шкіри з верхом з натуральної лакованої шкіри, червоного кольору, торговельної марки «HERMES PARIS», розмір 40, виробництво - Італія - 1 пара; футболка жіноча із натуральних волокон (бавовна - 100%), розмір M, розового кольору, торгівельної марки «JACQUEMES», виробництво - Португалія - 1 штука; жіночі трикотажні костюми, голубого та салатового кольору, із натуральних волокон (органічна бавовна - 100%), торговельної марки «PANGAIA», розмірів S та M, виробництво Португалія - 2 штуки; топ жіночий з синтетичної тканини чорного кольору торговельної марки «Christian Dior», іноземного виробництва - 1 штука, взуття жіноче (типу кросівки), на підошві з синтетичних матеріалів з верхом з текстильних матеріалів, чорного кольору, торговельної марки «DIOR», розмір 40, виробництво - Італія - 1 пара; взуття жіноче (типу кросівки), на підошві з синтетичних матеріалів з верхом з текстильних матеріалів декоровані вишивкою сірого кольору, торговельної марки «DIOR», розмір 35 1/2, з запасними шнурками, виробництво - Італія - 1 пара; взуття жіноче (типу кросівки), на підошві з синтетичних матеріалів з верхом з синтетичних матеріалів, торговельної марки «DIOR», розмір 37, з запасними шнурками, виробництво - Італія - 1 пара; ремінь жіночий, з натуральної шкіри, червоного кольору, торговельної марки «LOUIS VUITTON», іноземного виробництва, у фірмовому чохлі та коробці - 1 штука; рюкзак на одне плече з нейлону, чорного кольору, торговельної марки «Fendi Roma», іноземного виробництва -1 штука; сандалі чоловічі із синтетичним верхом, чорного кольору, торговельної марки «LOUIS VUITTON», іноземного виробництва - 1 пара; сумка жіноча з натуральної шкіри, чорного кольору, торговельної марки «Chanel», іноземного виробництва, у фірмовій коробці - 1 штука.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн в дохід Державної судової адміністрації України.

З протоколу про порушення митних правил № 0571/30500/21 від 09.05.2021 та постанови судді від 28.12.2021 вбачається, що 09.05.2021 о 18 год 36 хв в зону митного контролю, на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «312D», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , у якому в якості пасажира переміщувався громадянин України ОСОБА_1 , що повертався з Італії в Україну, де перебував у приватних справах.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані та наявність у нього багажу у кількості 3 місць, а саме: особисті речі.

При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянина України ОСОБА_1 , окрім заявленого в митній декларації товару, було виявлено товар іноземного виробництва, а саме: ремінь жіночий, одяг жіночий, взуття жіноче та чоловіче, сумки жіночі, різних торгових марок, загальною кількістю 21 одиниця.

Вищезазначений товар був поміщений у дві картонні коробки, що знаходилися у багажному відсіку автомобіля, на підлозі. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

Виявлені предмети ОСОБА_1 не визнав своєю власністю. Зі слів громадянина ОСОБА_1 , вищезазначені товари він перевозив з Італії (м. Модена) в Україну (м. Тернопіль) на прохання знайомої дівчини.

-3-

Таким чином, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Петрик В. В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Вважає, що при розгляді справи, суд не повно та не об`єктивно дослідив обставини справи і належним чином не перевірив факт порушення митних правил. В діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення. ОСОБА_1 фактично задекларував переміщуваний ним товар, що підтверджується митною декларацією, в якій зазначено майже точну кількість позицій. Просить врахувати, що вилучені товари не являються його власністю, що він їх переміщував на прохання знайомої дівчини, яка запевнила його, що вміст коробок не перевищує допустиму для переміщення через митний кордон норму, однак йому не було достовірно відомо, що перебуває у коробках, у якій кількості та яка загальна вартість цих речей. Окрім того, вважає, що сам по собі факт обрання ОСОБА_1 при проходженні митного контролю смуги для руху «червовий коридор», свідчить про те, що він мав намір задекларувати переміщуваний товар. Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. При цьому враховується думка захисника-адвоката Петрика В. В., який повідомив, що ОСОБА_1 обізнаний про день та час розгляду апеляційної скарги, і не заперечує про її розгляд у відсутності останнього.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Петрика В. В., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, заперечення пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Зубенка І. І. проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

-4-

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, ст. 489 МК України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зазначені вимоги закону були дотримані.

Згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

За приписами ч. 4 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Висновок судді першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за обставин вказаних в оскаржуваній постанові суду першої інстанції ґрунтується на досліджених і перевірених судом доказах.

Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

-5-

З матеріалів справи та змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя дотримався вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення, та вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи, а висновки суду відповідають встановленим фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими і зазначеними у постанові суду доказами, яким суд дав правильну оцінку.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0571/30500/21 від 09.05.2021; поясненнями ОСОБА_1 ; копією акту про проведення огляду (переогляду) товарів, т/з, ручної поклажі та багажу від 09.05.2021; фотоматеріалами до ПМП № 0571/0119/30500/21; описом предметів, висновком експерта № -0140 від 26.05.2021.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зокрема, недекларування за встановленою формою в митній декларації точних та достовірних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які обмежені до ввезення та в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали складені щодо ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 254, 256 КУпАП, ст. 494 МК України. В судовому засіданні оглянуті оригінали всіх документів, які містяться в матеріалах справи про порушення митних правил, при ознайомленні та підписанні яких ОСОБА_1 зауважень на дії працівників відділу митного оформлення при їх складанні не висловлював.

Враховуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший державний інспектор відділу митного оформлення № 2 МП «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби Серветник Д. Ф. був упереджений при проведенні митного контролю та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу та обмови ОСОБА_1 у порушенні митних правил, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказував захисник, у ході її розгляду, в зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Апеляційний суд відхиляє, як необґрунтовані доводи захисника Петрика В. В. про те, що факт перебування ОСОБА_1 на смузі руху «червоний коридор» свідчить про відсутність у нього наміру не декларувати товар, а також те, що він фактично задекларував переміщуванні речі, що підтверджується його митною декларацією, де вказана майже точна кількість місць, з огляду на таке.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 перетинав митний кордон України по смузі руху «червоний коридор», де письмове декларування є обов`язковим, в матеріалах справи наявна митна декларація, яку власноручно заповнив ОСОБА_1 , в якій зазначено лише про наявність особистих речей.

-6-

Дані про те, що ОСОБА_1 під час митного контролю заявляв про переміщуваний ним товар і пред`явив його для огляду, в матеріалах справи відсутні, натомість з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вказавши про наявність у нього особистих речей, він не вказав про наявність двох коробок з речами, оскільки не знав, що знаходиться в середині.

Окрім того, статтею 370 МК України наведено перелік товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян.

Однак виявлені в ході митного огляду товари одяг, взуття та аксесуари не відносяться до переліку речей, які можуть вважатися особистими речами громадян, а тому підлягали обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний товар не являється власністю ОСОБА_1 , що він їх переміщував на прохання знайомої дівчини, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення останнім митних правил.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд враховує також висновок експерта Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України № -0140 від 26.05.2021, відповідно до якого вартість виявленого у ОСОБА_1 товару станом на 09.05.2021 становила 703733,40 грн.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ст. 472 МК України і стягнення на нього накладено у відповідності до санкції, зазначеного закону.

При цьому, апеляційний суд констатує, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, відтак правильно застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ст. 472 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.

Також апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, - є таким, що відповідає, як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На інші доводи, які можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказуються й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не встановлені.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.

-7-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту з метою підтвердження зазначених в апеляційній скарзі доводів не надано належних і допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 472 МК України адміністративного правопорушення та впливали б на вид та розмір накладеного на останнього адміністративного стягнення, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Петрика В. В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2021 щодо ОСОБА_3 ,-без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: