Провадження № 3/554/4666/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 листопада 2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 297459 від 14 жовтня 2022 року (далі Протокол), 20 жовтня 2022 року, о 15 год 50 хв, ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Гвардійців Широнінців, навпроти буд. 47, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), керував транспортним засобом BMW 3161, д. н. з. НОМЕР_1 (далі - BMW 3161), в стані наркотичного сп`яніння (метадон), що підтверджується висновком лікаря-нарколога Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркотичний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД») № 1293 від 10 жовтня 2022 року.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Ініціатором складення протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якої керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився. Зважаючи на те, що процедуру притягнення його до відповідальності ініціатором складення протоколу вчинено з порушенням встановлених законом вимог, суд розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 та 5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до п. 1, абзацу 1 п. 4, п. 5 Розділу Х Інструкції № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

Згідно з п. п. 2, 4, 6 та 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 та 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ,п. 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція № 1026), відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол та матеріали додані до нього, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи, з огляду на таке.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

До того ж, суд звертає увагу на те, що й Протокол має суттєві недоліки.

З матеріалів справи вбачається, що Протокол ОСОБА_1 не підписаний, що є свідченням порушення ініціатором складення протоколу вимог ст. 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка порушника, як про це зазначено в Протоколі, для його складання та підписання, не є підставою для визнання факту його складення законним, оскільки законом не передбачено можливості заочного притягнення особи до відповідальності.

Окремо суд зазначає, що пунктом 1 розділу 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерством внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року (далі Інструкція № 1376) передбачено, що в разі неможливості складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення на місці його вчинення, якщо його складення є обов`язковим, порушника може бути доставлено до органу поліції, про що відповідно до пункту 2 розділу 3 даної Інструкції № 1376 фіксується в журналі обліку доставлених осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, який за наявності технічної можливості ведеться в електронній формі.

Таким чином, даною Інструкцією № 1376 не передбачений обов`язок особи, яка притягується до адміністративної відповідальності самостійно особисто з`являтися до органу поліції для складання та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Одночасно Протокол не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від підписання Протоколу, а в графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» та «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ініціатором складення протоколу зазначено лише «не з`явився».

Суд звертає увагу на те, що п. 3 Розділу III Інструкції № 1395 передбачено, що поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені ст. 222 КУпАП. Перелік адміністративних правопорушень, визначений ст. 222 КУпАП є виключним, розширеному тлумаченню не підлягає та не містить посилання на правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зазначає, що Інструкцією № 1452/735 визначено чіткий алгоритм дій поліцейських, спрямованих на виявлення водіїв транспортних засобів в стані сп`яніння, після вчинення яких, співробітники поліції фіксують цей факт шляхом складення протоколу про адміністративне правопорушення в письмовій формі відповідно до ст. 254 КУпАП, який направляється до суду для подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З цих підстав, суд вважає, що командир взводу 2 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Дахно М. С., запрошуючи ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке йому інкримінується, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас суд звертає увагу на те, що ініціатор складення протоколу датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке йому інкримінується, зазначив 10 жовтня 2022 року, однак сам Протокол, в порушення вимог ст. 254 КУпАП, був складений лише 14 жовтня 2022 року, тобто більш ніж через 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що є неприпустимим.

Таким чином, при складанні Протоколу уповноваженою на це особою допущено порушення вимог ст. ст. 256 та 254 КУпАП, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, що є неприпустимим.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, доказова база в даному випадку має бути спрямована саме на доведення одночасно сукупності обставин: керування транспортним засобом та перебування водія в стані наркотичного сп`яніння..

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 зі змінами зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Факт керування автомобілем може бути доведений показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

Також суд звертає увагу на те, що для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення водія, що перебуває в стані сп`яніння.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 наголошується, що поліцією має бути належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами наявність причини для зупинки транспортного засобу (факт порушення Правил дорожнього руху України тощо), у той час як відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність подальших вимог працівників поліції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ініціатором складення протоколу надано до суду Протокол (а. с. 1), його копію (а. с. 2), довідку про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія (а. с. 3), відеозапис з бодікамери (а. с. 4), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1293 (далі - Висновок № 1293) (а. с. 5), повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції (а. с. 6), рапорт (а. с. 7).

Оцінюючи наведені докази, суд зазначає, що ні жоден з них окремо, ні всі вони в своїй сукупності не лише не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, а, навпаки, спростовують існування, як самої події правопорушення, так і його ознак в діянні останнього. При цьому суд виходить з такого.

Суд не приймає в якості належних та допустимих доказів у справі відеозаписи з бодікамер № 475961 та № 475007, оскільки ці електронні докази не засвідчені належним чином електронним цифровим підписом їх автора та особи, уповноваженої на виготовлення копії відеозапису. Крім того, посилання на них в Протоколі відсутнє, тобто із Протоколу не слідує, що відеозапис правопорушення за допомогою вказаних бодікамер ініціатором складення протоколу здійснювався взагалі.

Незважаючи на це, суд переглянув наданий відеозапис та констатує про те, що ініціатором складення протоколу грубо порушені вимоги Інструкції № 1026, якою передбачений чіткий алгоритм дій працівників поліції щодо застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Так, завантажений на оптичному диску відеозапис розпочинається о 17 год 04 хв 10 жовтня 2022 року та фактично містить відораження подій, які послідували вже після виявлення факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, враховуючи, що датою та часом його вчинення в Протоколі зазначено 10 жовтня 2022 року, о 15 год 50 хв. Зокрема, роз`яснення поліцейським про необхідність порушника з`явитися до підрозділу патрульної поліції для отримання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а в разі виявлення позитивного результату, - для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В подальшому відеозапис переривається та розпочинається вже 14 жовтня 2022 року, о 20 год 33 хв, що свідчить про те, що вказані відеозаписи були змонтовані, внаслідок втручання до них інших осіб, і практично містить монолог поліцейського про те, що ОСОБА_1 не з`явився до уповноваженого органу патрульної поліції для розгляду адміністративного матеріалу та, у зв`язку із виявленням в нього згідно Висновку № 1293 стану наркотичного сп`яніння (метадон), факт складення Протоколу.

Таким чином, наданий до суду відеозапис не містить відображення цілісної картини події та обстановки при цьому, а відеофіксація самого правопорушення, якщо воно мало місце, взагалі не здійснювалась, що позбавляє суд можливості об`єктивно оцінити як наявність факту правопорушення, так і правомірність та законність дій осіб, що його виявили та проводили процедуру фіксації правопорушення.

Під час перегляду відеозапису неможливо встановити суть подій, що мали місце в день та час, зазначені в Протоколі, так як до суду надані уривки відеозаписів, що відображають лише те, що відбувалося через декілька годин після цього.

Таким чином, відзнятий на бодікамеру запис не містить ні відомостей щодо руху автомобіля BMW 3161, ні факту його керування саме ОСОБА_1 , що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та в разі її не доведення, виключає відповідальність порушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із врахуванням наведеного, згідно досліджених в суді матеріалів справи, виходячи зі змісту положень п. 1.10 ПДР, відповідно до якого водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії, суд проходить до висновку про те, що ОСОБА_1 10 жовтня 2022 року, о 15 год 50 хв, не керував транспортним засобом BMW 3161, а поліцейські його не зупиняли, так як матеріалами справи не задокументовано факту порушення останнім положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Суд не приймає в якості належного та допустимого доказу у справі Висновок № 1293, так як, на переконання суду, такий огляд був проведений з порушенням вимог п. п. 4, 8, 10, 12 та 15 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735. Так, суду не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що з метою достовірності медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 для лабораторного дослідження відбирались зразки біологічного середовища, зокрема, слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або ж кров.

Одночасно суд зазначає, що в порушення вимог п. п. 17 і 20 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, відповідно до яких висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я; зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, ОСОБА_1 не було повідомлено про результати проведення огляду та не було вручено примірник висновку, про що також свідчить відсутність його підпису в ньому.

З огляду на викладене, в силу вимог п. 22 Інструкції № 1452/735, Висновок № 1293 від 10 жовтня 2022 року, який складений з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається недійним.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що працівник поліції дійсно виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, що є єдиною підставою для оголошення порушнику пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та, в свою чергу, свідчить про безпідставність проведення такого огляду відносно останнього, враховуючи, що згідно наданого відеоматеріалу, у ОСОБА_1 не вбачається наявності ознак наркотичного сп`яніння. Особа веде себе адекватно, а його поведінка цілком відповідає обстановці.

Не приймається до уваги суду й рапорт працівника поліції на ім`я начальника Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, так як він не містить реквізитів, які б давали можливість суду оцінювати його з точки зору належності та допустимості як доказу у справі. Зокрема, він не містить резолюції посадової особи, до відому якої доводилась інформація, що значиться в ньому, та не містить інформації щодо того, яким чином необхідно розпорядитись вказаним документом, а тому не уповноважує ініціатора його складення розцінювати його як доказ у справі та приєднувати в такій якості до матеріалів справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18) рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції було порушено вимоги п. 1 розділу Х Інструкці № 1395, відповідно до якого водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справі відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, якщо це мало місце, він дійсно був відсторонений від керування транспортним засобом BMW 3161, оскільки жодних розписок про відсторонення від керування або передачу автомобіля під керування іншій особі до матеріалів справи ініціатором складення протоколу не додано.

Крім того, Протокол не містить ні пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як він не був присутнім під час його складення, ні пояснень свідків, оскільки вони працівниками поліції не залучалися, а наданий до суду відеозапис з бодікамер № № 475961 та № 475007 не містить жодного доказу причетності ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення, а навпаки, тільки спростовує факт події та складу адміністративного правопорушення, інкримінованого останньому.

На підставі наведеного, суд констатує про грубе порушення працівниками поліції процедури виявленняводіїв транспортних засобів з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим приходить до висновку про недотримання процедури фіксації факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння, яка детально регламентована положеннями ст. 266 КУпАП.

Враховуючи обставини складення Протоколу, беручи до уваги докази, надані до суду, в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

У рішеннях ЄСПЛ у справах Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року та Карелін проти Росії від 20 вересня 2016 року наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО