Справа № 585/1196/22
Номер провадження 3/585/468/22
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Ромни, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серії ААБ № 241813 зазначено, що 12 червня 2022 року, о 20 годині 17 хвилин, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan X-Trail», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Прокопенка в м. Ромни, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому порядку, тобто допустив порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення заперечив, оскільки не керував автомобілем у стані сп`яніння, а тому підстави для проходження огляду на стан сп`яніння у нього були відсутні. З цього приводу ОСОБА_1 надав суду показання про те, що він дійсно 12.06.2022 керував автомобілем «Nissan X-Trail», державний номер НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції шляхом переслідування на патрульному автомобілі, хоча причини зупинки йому на місці не пояснили. У цей день він повертався додому після добового чергування та був дуже втомлений, а тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння наступає лише в разі керування особою транспортним засобом та її подальшою відмовою на законну вимогу працівника поліції на проходження такого огляду.

Окрім іншого, згідно ч.1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 1.6, 1.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 р. № 1452/735, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, в якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, з матеріалів справи (долученого відеозапису) судом було встановлено обставини, які беззаперечно свідчать про порушення процедури фіксування обставин, що визначені як нормами КУпАП, так і п. 1.6, 1.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема на відеозаписі не було зафіксовано, що водію ОСОБА_1 роз`яснено причини його зупинки, які мають бути обґрунтованими настанням певних обставин (порушення ПДР, надходження повідомлення по лінії «102» тощо), на місці зупинки водія йому не було роз`яснено його права за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і підпис особи у протоколі про це відсутній, не було належним чином роз`яснено порядок та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу, а в разі незгоди з його результатами у лікаря нарколога.

Що ж стосується інших відомостей, зазначених у протоколі серії ААБ №241831 про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 130 КУпАП), в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, то такі обставини носять характер припущень, без належного доведення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведені обставини, у своїй сукупності із висновками, викладеними у рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia», які вимагають уповноваженого органу на складання протоколу про адміністративне правопорушення дотримання стандарту складання такого протоколу у обсязі, що пред`являється до кримінального обвинувачення, не дають суду беззаперечного переконання щодо дотримання при складанні протоколу про адміністративне правопорушення належної адміністративної процедури.

У зв`язку із зазначеним та вирішуючи питання про допустимість доказів, що наявні у конкретній справі про адмінправопорушення, суд вважає необхідним використовувати практику ЄСПЛ, який у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд, застосовує концепцію "плодів отруєного дерева", тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому, прикладом чого є рішення ЄСПЛ у справах "Хан проти Сполученого Королівства", "Яременко проти України (N 2)". А тому суд приходить до висновку, що інформація, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.06.22 р. та відеозаписі до нього, не є належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП з-за порушення адміністративної процедури їх оформлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про сумнівний характер наявності протиправних дій ОСОБА_1 , а всі сумніви відповідно до правил ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності, і таким чином ця справа щодо притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зважаючи на порушення адміністративної процедури документування такого правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючисьст. 122-4, 124, 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ