ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 670/116/21

Провадження № 33/4820/13/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Цугель А.О., Мартиненка В.С., Селезньової М.Д., захисників Тарадуди В.В., Гуменюк А.П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника ОСОБА_1 - адвоката Тарадуди В.В. на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 03.02.2021 року о 23.03 год. в с. Ломачинці, по вул. Богдана Хмельницького, керував мотоблоком «Зубр» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом КНП «Віньковецька багатопрофільна лікарня». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Тарадуда В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події інкримінованого адміністративного правопорушення. Вказує, що ОСОБА_1 оскаржувану постанову отримано не було, захисником отримано лише 15 червня 2021 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущено з незалежних від нього причин. Зазначає, що пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції відбулася без свідків. Свідок ОСОБА_2 є особою, яка проводила огляд на стан алкогольного сп`яніння, свідок ОСОБА_3 (медичний працівник) судом першої інстанції допитана не була, а тому письмові пояснення є неналежними доказами. Окрім цього, мотоблок знаходився у неробочому стані, не запускався двигун. У цей час приїхали працівники поліції та запропонували свою допомогу у його ремонті, запустили двигун, а згодом запропонували пройти огляд. Звертає увагу, що факт визнання ОСОБА_1 вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта вданих повноважень і не звільняє, останнього, від доведення його правомірності. Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, а відтак оскаржувана постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисників Тарадуди В.В. та Гуменюк А.П., на підтримку апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

Оскільки судовий розгляд першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови захисником отримано 15.06.2022 року, після закінчення строку на апеляційне оскарження, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних та незалежних причин і він підлягає поновленню.

Відповідно до положень п.2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 487183 від 04.02.2021 року, з якого слідує, що 03.02.2021 року о 23.03 год. в с. Ломачинці, по вул. Богдана Хмельницького, ОСОБА_1 керував мотоблоком «Зубр» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом КНП «Віньковецька багатопрофільна лікарня». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Згідно з даними висновку лікаря-нарколога КНП «Віньковецька БЛ» ОСОБА_1 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.02.2021 року № 4, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не допитав свідків під час розгляду справи судом першої інстанції, на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце. Крім того, клопотань про допит свідків стороною захисту заявлено не було.

Так, допитаний апеляційним судом, в якості свідка, інспектор поліції ОСОБА_4 показав, що у вказаний у протоколі день та час, під час патрулювання в с. Ломачинці, було помічено рух мотоблока, під керуванням ОСОБА_5 , якого було зупинено. У водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що він відмовився, проте погодився пройти такий в медичній установі. Після проведення огляду ОСОБА_1 з результатами погодився.

На відеозаписі, дослідженому апеляційним судом, видно, що працівники поліції зупиняють мотоблок з причепом під керуванням ОСОБА_1 , у якого вбачаються явні ознаки алкогольного сп`яніння, він висловлюється у бік поліцейських нецензурною лайкою. Йому пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він погоджується на такий в медичній установі, результат 1,35 % проміле. ОСОБА_1 підтверджує, що вживав 150 грам спиртних напоїв.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, зокрема факту керування транспортним засобом, то такі, на думку суду, є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, які містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі. А факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом підтверджується, безпосередньо, даними вказаного відеозапису.

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Тарадуді В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Віньковецького районного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року.

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Тарадуди В.В. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша