Справа № 587/1808/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , мешканку АДРЕСА_1 , продавця ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП НОМЕР_2
за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №162/18-28-07-06 від 07.11.2022 продавець магазину ФОП « ОСОБА_3 » вчинила правопорушення встановленого законом порядку проведення розрахунків, а саме провела розрахункові операції без застосування РРО на суму покупки 44,00 грн. однієї пачки сигарет «Брут» та продаж 25.01.2022 року тютюнових виробів неповнолітній особі, яка не досягла 18 років, чим порушено п. 1, 2 статті 3 Закону України №265/95- ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв або клопотань від неї не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність);шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Жодних доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 суду не надано, до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено лише копію трудового договору між працівником і фізичною особою яка використовує найману працю, однак не додано жодних доказів про обов`язки які покладено на неї при виконанні роботи, що позбавляє можливості встановити винуватість особи у вчиненні правопорушення.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що жодним належним та допустимим доказом не доведено винуватості ОСОБА_4 , а тому справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_4 закрити, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних