ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5927/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 18 жовтня 2022 року надійшли протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , що постановою судді від 17 листопада 2022 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2022 року серії ААД № 370786, водій ОСОБА_1 22 вересня 2022 року, о 01 год. 49 хв., у м. Києві, між вулицями Урлівська - Анни Ахматової, керуючи транспортним засобом марки «Nissan x-trail», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу за допомогою маячків червоного та синього кольору та гучномовця, продовжив рух на великій швидкості і в подальшому був переслідуваний на службовій «Toyota» та затриманий на вул. Княжий Затон, 4.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2022 року серії ААД № 370785, водій ОСОБА_1 22 вересня 2022 року, о 01 год. 50 хв., у м. Києві, на вул. Княжий затон, 4, керував транспортним засобом марки «Nissan x-trail», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку, за допомогою спеціального приладу «Драгер» 6820, результат чого становив 1,96‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення захисника особа, який просив закрирти провадження стосовно ОСОБА_1 , дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2022 року серії ААД № 370786, складений стосовно ОСОБА_1 ; протокол про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2022 року серії ААД № 370785, складений стосовно ОСОБА_1 ; протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 22 вересня 2022 року № 101842, акт огляду на стан сп`яніння, роздрукований результат 1,96‰, відеозапис з бодікамери поліцейського.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заявив клопотання про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, вказуючи на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Захисником долучено до матеріалів справи пояснення ОСОБА_1 , який вину у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. З письмових пояснень останнього вбачається, що транспортним засобом не керував, а лише завів двигун мотора, щоб перепаркувати свій автомобіль поближче до будинку.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово підтверджує факт керування транспортним засобом, намагається уникнути відповідальності, чим спростовує версію сторони захисту щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Разом з тим, захисник взагалі не вказує на особу, яка керувала вказаним автомобілем, що унеможливило з`ясування судом достовірності цих обставин.

Тобто, на думку суду, стороною захисту не спростовано того факту, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan x-trail», державний номерний знак НОМЕР_1 . Більш того, його добровільне проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу співробітників поліції, які діяли відповідно до Інструкції про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, свідчить про виконання ним, як водієм вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, в якому вказано, що саме водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`ягніння.

Також, суд розцінює позицію щодо не керування ОСОБА_1 транспортного засобу, як усталену модель захисту від притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розповсюджену форму таких показань та форму реалізації права на захист і бажання уникнути адміністративної відповідальності і накладення стягнення за вчинене правопорушення.

До пояснень правопорушника ОСОБА_1 в частині не визнання ним своєї провини, суд відноситься критично, оскільки його позиція спростовується об`єктивними дослідженими в судовому засіданні доказами.

З наведених вище обставин, клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 36 КУпАП, яка регулює порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Втім, частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих двох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 122-2 ч. 1, 130 ч. 1, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М.С. Бондаренко