ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1242/22 Справа № 202/4236/22 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бебешка Андрія Станіславовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 12 липня 2022 року о 13 годині 20 хвилин у м. Дніпро по вул. Каштановій, 2б, керував транспортним засобом Daewoo реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Бебешко А.С. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 у вказаний день дійсно керував транспортним засобом.

Так, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не видно, що останні зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 чи останній перебував у русі, а запис розпочинається з того моменту, коли автомобіль вже стояв, а ОСОБА_1 у ньому сидів. Саме тому він не вбачав підстав для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки така вимогам працівників поліції була очевидно незаконною.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції безпідставно прийнято до уваги покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки останні зацікавлені у наслідках розгляду цієї справи, оскільки невдовзі до приїзду поліції між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мав місце конфлікт, в ході якого останній вибив скло в автомобілі ОСОБА_1 .

Позиції учасників апеляційного процесу.

Будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду, ОСОБА_1 та його захисник до апеляційного суду не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомляли.

Від імені захисника Бебешка А.С. на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям захисника. Проте, апеляційний суд зважає на відсутність електронно-цифрового підпису захисника на вказаній заяві, що надало б можливість ідентифікувати особу, яка звертається з заявою. Крім того, апеляційним судом враховано і відсутність будь-яких документів до даної заяви, які б посвідчували поважність причин неприбуття особи у судове засідання, а тому, з огляду на положення ч.ч. 4, 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №064650 від 12 липня 2022 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 12.07.2022 року, які засвідчили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вчинення ДТП та наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння; рапортом працівників поліції, відповідно до якого 12.07.2022 року прибувши на місце було виявлено ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та який на вимогу пройти огляд на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я відмовився; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, які є аналогічними його доводам під час розгляду справи в суді першої інстанції та які зводяться до відсутності доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, яким суд надав належну оцінку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo реєстраційний номер НОМЕР_1 та створив аварійну обстановку, після чого ОСОБА_3 зрівнявшись з його автомобілем виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, проте останній збільшив швидкість та намагався зникнути, в результаті чого вони розпочали його переслідувати та викликали співробітників поліції.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення повністю підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто він є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на ту обставину, що вказані особи є зацікавленими у наслідках розгляду даної справи є безпідставними, оскільки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не створить будь-яких правових наслідків для вищевказаних свідків, а наявність між ними приватного конфлікту не спростовує того факту, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом.

Інших доводів апеляційна скарга захисника не містить.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника, а постанова місцевого суду має бути залишена без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Бебешки Андрія Станіславовича залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 за ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун