ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6414/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2022 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2022 року о 18-й годині 05 хвилин в м. Києві на Бориспільському шосе, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу ЧАЗ НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 ПДР України.

30 жовтня 2022 року о 18-й годині 05 хвилин в м. Києві, Бориспільське шосе, 5, водій ОСОБА_2 під час випередження не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.2, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 . При ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 б, 13.3, р. 34 ПДР України.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, вказав, що рухався на автомобілі «Toyota Land Cruiser» по смузі спецтранспорту. Коли хотів здійснити перестроювання, увімкнувши сигнал правого повороту в нього здійснив зіткнення маршрутний автобус, який рухався на великій швидкості.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, вказав, що рухався на маршрутному автобусі в смузі руху для громадського транспорту. Автомобіль Тойота почав перестроюватись з другої смуги руху в першу і здійснив зіткнення з ним. Зупинити свій автомобіль ОСОБА_2 не зміг, так як в ньому були пасажири і він міг їм нашкодити.

Суд, вислухавши осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка є об`єктивним доказом, оскільки підписана учасниками пригоди, без будь яких зауважень та поліцейським, автомобілі «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 рухався в другій смузі руху, а автомобіль ЧАЗ НОМЕР_2 рухався у другій смузі руху та почав перестроювання в першу крайню праву смугу руху. Зіткнення сталося посередині крайньої правої смуги руху. У автомобіля «ЧАЗ НОМЕР_2» пошкоджена ліва бокова частина, а у автомобіля «Toyota Land Cruiser» передня права і бокова права частина, розірване переднє праве колесо. Вказані механічні пошкодження та розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення свідчить про те, що водій ОСОБА_2 змінював напрямок руху, та не переконався, що це стане перешкодою для водія «Toyota Land Cruiser».

Доводи водія ОСОБА_2 , що він не змінював напрямку руху і не здійснював випередження суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони спростовуються даними схеми ДТП та його ж письмовими поясненнями щодо неможливості зупинитись, а отже і дотриматись безпечного інтервалу.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 суду надано не було.

З огляду на викладе, з урахуванням фактичних обставин справи, механізму та локалізації отриманих пошкоджень суд приходить до висновку про доведеність вини водія ОСОБА_2 в порушенні п.2.3 б, 13.3 р.34 ПДР, оскільки він при перестроюванні з другої смуги у першу, повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що в даній дорожній ситуації дотримано ним не було та вбачає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

В діях водія ОСОБА_1 суд не вбачає порушень вимог п. 10.3. ПДР України, оскільки в даній дорожньо-транспортній ситуації в умовах даної пригоди з моменту виникнення йому небезпеки для руху він не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ЧАЗ НОМЕР_2» та приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини скоєного, особу ОСОБА_2 , що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю правильним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124, 247, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба