Справа №761/8711/22 Гол. в суді першої інст. - Юзькова О.Л.
Провадження № 33/824/1999/2022 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участю:

особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

захисника - Лісового К.К.,

іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 ,

захисника - Габрєва В.В.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Габрєва В.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 15 березня 2022 р. приблизно о 11 год. 50 хв. в м. Києві, на перехресті бул. Т. Шевченко та вул. Володимирська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила рух на забороняючий жовтий сигнал світлофору та скоїла зіткнення з автомобілем «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п.8.7.3 гПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, адвокат Габрєв В.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою визнати обопільну вину обох водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, просить поновити строк на оскарження постанови судді, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 24 червня 2022 року, договір про надання правової допомоги між ОСОБА_2 та адвокатом Габрєвим І.В. було укладено 30 червня 2022 року, після чого, 07 липня 2022 року подано апеляційну скаргу.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою докази наявні в матеріалах справи та які вказують на те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_1 рухалась на заборонений жовтий сигнал світлофора, тобто порушила вимоги п.п. 2.3. "б", 8.7.3 "г", 8.10 ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку ОСОБА_1 та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що її слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 не був присутній в судовому засіданні та, згідно наявної в матеріалах справи розписки, копію постанови суду від 17.06.2022 року отримав лише 24 червня 2022 року, а тому, зметою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не з`ясовано фактичні обставини справи, не проаналізувано та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, та зроблено помилковий висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено судом першої інстанції, на перехресті бул. Т. Шевченко та вул. Володимрська, керуючи автомобілем "MAZDA" д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 здійснила рух на дозволяючий сигнал світлофору у відповідності до вимог ПДР України.

Проте такий висновок суду першої інстанції не грунтується на вимогах закону та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом з камер відеоспорстереження з місця події, на якому зафіксовано, що на перехресті бул. Т. Шевченко та вул. Володимирської, керуючи автомобілем "MAZDA" д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 здійснила рух на забороняючий жовтий сигнал світлофора, що вказує на порушення нею п. 8.7.3 г ПДР України.

Зі змісту пункту 8.7.3. ґ ПДР України слідує, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися у місцях, визначених пунктом 8.10 цих Правил.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягала на тому, що керувалася нормами пункту 8.11 ПДР України, які дозволяють водіям при увімкненні жовтого сигналу світлофору рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху у випадку, коли вони не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що в дорожній обстановці, яка склалась, водій ОСОБА_1 мала керуватись п. 8.11 ПДР та рухатись на забороняючий жовтий сигнал світлофора, не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

В ході апеляційного перегляду справи знайшло підтвердження належнимим та допустимими доказами існування обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення , а саме, що 15 березня 2022 р. приблизно о 11 год. 50 хв. в м. Києві, на перехресті бул. Т. Шевченко та вул. Володимирська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила рух на забороняючий жовтий сигнал світлофору та скоїла зіткнення з автомобілем «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п.8.7.3 г ПДР України.

Таким чином, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому її слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що адміністративне правопорушення було скоєно 15 березня 2022 року, а матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції після спливу тримісячного терміну, встановленого для притягнення особи до адміністративної відповідальності, вважаю, що наявні підстави для закриття провадження, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 - адвоката Габрєва В.В. підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити Габрєву В.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко