ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/174/22 Номер провадження 33/814/462/22Головуючий у 1-й інстанції Самойленко Л.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Владімірова Р.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бойченка Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 01 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 01 червня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 31.05.2022 року, о 23:35 год. в смт. Семенівка, Кременчуцького району Полтавської області, по вул. Матросова, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу «ALCOTEST 6810 DRAGER», результат позитивний 1,19 %.

Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Бойченко Г.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, а тому останній не може бути визнаний належним та допустимим доказом.

Також захисник вказує на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши думку захисника особи, яка притягується до відповідальності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №160487 від 31.05.2021 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , до якого долучений талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 6810, тест №1416, згідно якого станом на 23:42 год. 31.05.2022 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння результат 1,19 % проміле, записи бодікамер працівників поліції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом огляду «проба позитивна», особистими поясненнями ОСОБА_1 .

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

В даному випадку з записів нагрудних камер вбачається, що о 23:32 год. патрульний поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, а саме порушення комендантської години.

Ані при спілкуванні з поліцейськими, ані в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечує факт керування автомобілем. Більше того, притягнутий в поясненнях вказує, що мав намір поїхати додому до дружини в комендантську годину та його зупинили біля дому.

В подальшому працівниками поліції, з дотриманням положень ч.2 ст. 266 КУпАП, зафіксовано перебіг подій, пов`язаних з проведенням огляду водія на стан сп`янінні, а відтак приєднані до справи записи з нагрудних камер є належними доказами, які обґрунтовано прийняті судом першої інстанції до уваги.

Посилання захисника щодо відсутності доказів керування транспортним засобом спростовуються матеріалами справи.

Так, з відеозапису бодікамери працівника поліції вбачається, що о 23:32 год. поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу порушення комендантської години.

При спілкуванні з поліцейськими та в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечує факт керування автомобілем, а в своїх письмових поясненнях зазначає, що керував автомобілем, оскільки мав намір поїхати додому до дружини в комендантську годину, але його зупинили майже поблизу його будинку.

Перебіг спілкування з водієм та проходження ним огляду на стан сп`яніння зафіксовано у відповідності до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП на поліцейські бодікамери, відтак приєднані до справи записи з нагрудних камер є належними доказами, які обґрунтовано прийняті судом першої інстанції до уваги.

Крім того, підлягає прийняттю до уваги в якості доказу результат проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестер Драгер 6810, відповідно до якого у останнього виявлено 1,19% проміле.

Доводи апелянта, що складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом з огляду на відсутність в ньому результатів огляду, не береться судом до уваги, оскільки сам протокол складений у відповідності до вимог закону, містить всі необхідні дані про скоєне правопорушення, до нього приєднаний встановленого зразка талон тестування з зазначенням позитивного результату огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 1,19%, який збігається з зафіксованим на бодікамеру результатом огляду на стан сп`яніння.

Також, працівниками поліції до протоколу приєднано Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, який є додатком 2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Одночасно, звертає на себе увагу і подана до суду першої інстанції заява ОСОБА_1 з проханням розглядати справу без його участі, із зазначенням визнання своєї вини.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог як ст. 266 КУпАП, так і положень вищевказаної Інструкцій , які б слугувати підставою для визнання проведеного огляду на стан сп`яніння недійсним.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бойченка Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 01 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна