Справа № 331/4554/22
Провадження № 3/331/2037/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 р. м.Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Стратій Є.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли від командира протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проходить військову службу на посаді номера старшого кухара господарчо-

го відділення взводу забезпечення протитанкового артилерійського дивізіо-

ну військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований і проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 357 від 22.11.2022 р.: «01 жовтня 2022 р. близько 13:30 години військовослужбовець служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_2 був виявлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю (військова частина НОМЕР_2 ) під час проходження ним військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння. Висновком від 01.10.2022 КНП «МЛЕтаШМД» ЗМР у м.Запоріжжя встановлено, що старший солдат ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 порушив вимоги передбачені ч.3 ст.172-20 КУпАП…».

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , вирішуючи питання про можливість призначення справи до розгляду, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.172-20 КУпА передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частинив нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає, за дії, передбачені частинами першою або другою статті 172-20, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до частини 1 ст.256 КУпАП: У протоколі про адміністративне правопору-шення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення місцем вчинення

інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення є місцевість «АДРЕСА_3, поблизу військового шпиталю (військова частина НОМЕР_2 )», тобто не зрозуміло чи є ця територія військовою частиною, або військовим об`єктом, або іншим цивільним об`єктом.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ст.24 ч.4 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які перебувають на лікуванні у військовому госпіталі, не вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби. Крім того, в протоколі зазначено про перебування правопорушника не на території шпиталя (військової частини), а поблизу будинку цієї установи.

Таким чином, суддя вважає, що викладення фабули інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, є неконкретним та таким, що не відповідає вимогам диспозиції ст.172-20 КУпАП, також не зазначено про правомірність перебування правопорушника за адресою: АДРЕСА_2 (у зв`язку з лікуванням, або виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, яких саме, оскільки він проходить службу в іншій військовій частині, тощо).

Положення ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти,

доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі«Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі«Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

В рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14).

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопору-шення, суд не має можливості провести повне й об`єктивне з`ясування обставин справи з дотриманням процесуальної форми його розгляду, тому з метою дотримання передбачених ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає за необхідне повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 командиру протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 на доопрацювання для приведення протоколу про адміністративне правопорушення у відповідність до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також суддя звертає увагу на те, що правопорушення виявлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2, а протокол складений іншою службовою особою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.172-20, 279, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у відношенні ОСОБА_2 командиру протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Стратій