КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Київ

справа 378/477/22

провадження № 33/824/3269/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11 вересня 2022 року, близько 10 години 45 хвилин, в с. Ясенівка по вул. Молодіжна Білоцерківського району Київської області, керував мотоблоком марки "ZUBR 190", державний номерний знак відсутній, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння в установленому порядку проводився за допомогою приладу „DRAGER" ARBL 0625 (Alcotest 6810), чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору в сумі 496 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Кочин С.С. 10 жовтня2022 року, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду ґрунтуються на суперечливих доказах.

Зазначає, що мотоблок марки «ZUBR 190» не є транспортним засобом, відповідно його експлуатація не є керуванням транспортним засобом, що є складовою дій, передбачених ст. 130 КУпАП, а діючим законодавством України не встановлено необхідності навчання керуванням мотоблоками, не видається посвідчення водія відповідної категорії, мотоблок не підлягає державній реєстрації з видачею відповідного Свідоцтва, технічного талону і номерних знаків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону судом першої інстанції дотримані і висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Як судом першої, так і апеляційної інстанції були досліджені докази у справі, відповідно до яких вбачається наступне.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 11 вересня 2022 року № 179784, складеного уповноваженою особою, 11 вересня 2022 року, близько 10 години 45 хвилин, в с. Ясенівка по вул. Молодіжна Білоцерківського району Київської області, керував мотоблоком марки "ZUBR 190", державний номерний знак відсутній, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння в установленому порядку проводився за допомогою приладу „DRAGER" ARBL 0625 (Alcotest 6810), чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

Результат огляду на стан сп`яніння: 0,54%, з чим ОСОБА_1 , погодився, що підтверджується його підписом на відповідному акті (а.с. 3).

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

На переконання апеляційного суду, не є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, доводи захисника про те, що мотоблок «ZUBR 190», керування яким здійснював ОСОБА_1 , не є транспортним засобом з таких підстав.

Згідно із ч. 8 ст.121КУпАП під транспортними засобами, зокрема, у ст. 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, із змінами, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до роз`яснень Верхового Суду, викладених в постанові №278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 , перебуваючи на водійському сидінні мотоблоку «ZUBR 190» здійснював рух та був зупинений працівниками поліції.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, переконливо свідчать про те, що в даному випадку мотоблок «ZUBR 190» використовувався як механічний транспортний засіб, а ОСОБА_1 виконував функції водія.

Доводи апеляційної скарги про те, що мотоблок не підлягає державній реєстрації та для керування ним не потрібно посвідчення водія не спростовують висновки суду про те, що у даному випадку цей мотоблок використовувався як транспортний засіб, оскільки приводився в рух за допомогою двигуна внутрішнього згоряння, здійснював рух по дорозі в селі Ясенівка на вул. Молодіжна, використовувався за призначенням для перевезення людей зокрема самого водія.

Позицію захисника Кочина С.С. про невинуватість, та те, що ОСОБА_1 , керував мотоблоком, а не транспортним засобом, слід вважати такою, що направлена на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Аналізуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову районного суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційнускаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа