Справа № 482/874/22
Номер провадження 3/482/605/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2022 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А. за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП-

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2022 року до Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №354128 від 16.09.2022 року, ОСОБА_1 16 вересня 2022 року о 12 год. 20хв. здійснювала торгівлю у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Нова Одеса, вул. Петрівська, 27 здійснювала торгівлю горілкою без марок акцизного податку без отримання ліцензії на право ведення підприємницької діяльності, продала 0,5 літра горілки без марок акцизного податку за ціною 75 грн., чим порушила вимоги ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснила судді, що 16 вересня 2022 року вона здійснювала продаж продуктів харчування у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , робила вона це одноразово, епізодично за проханням приватного підприємця ОСОБА_2 якій потрібна була підміна. Близько 12 год. 20 хв. до магазину зайшов наглядно знайомий їй чоловік і попросив продати йому горілки, оскільки у ОСОБА_1 була у наявності горілка на розлив яка залишилася після поховання родича вона відлила із шести літрової ємності в якій знаходилось близько 5 літрів горілки без марки акцизного податку і продала зазначеній особі за 75 грн. Після цього до магазину зайшли працівники поліції із особою якій вона продала горілку і задавали питання про обставини продажу горілки останньому, ОСОБА_1 все їм пояснила та видала залишок горілки у пластиковій ємності яку було вилучено працівниками поліції. У подальшому працівниками поліції було складено протоколи за ч. 1 ст. 156 КУпАП та ч.1 ст. 164 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП не є доведено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Доведення вини особи яка притягається до адміністративної відповідальності у справах про притягнення до такої відповідальності покладається на посадову особу (орган) який складає протокол.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, протоколу про вилучення речей та документів, а також інших документів.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у провадженні господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Під господарською діяльністю в Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. (ст. 3 ГК України). Згідно зі ч.ч.1, 2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) є адміністративним правопорушенням передбаченим ст.164 КУпАП. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність». З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Отже необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більш разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Крім того згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №354128 від 16.09.2022 року, посадова особа яка його склала вказала місце роботи і посаду ОСОБА_1 , як продавець у ПП « ОСОБА_3 » таким чином вказуючи на те, що за вказаним у протоколі місцем господарську діяльність здійснювала не ОСОБА_1 а ПП « ОСОБА_3 », що відповідає поясненням особи що притягується до адміністративної відповідальності і суперечить викладеному у протоколі обвинуваченню стосовно ОСОБА_1 .

За таких обставин, на думку суду вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не є доведеною поза розумним сумнівом.

Керуючись ч.1 ст. 164, ст.247, ст. 256, ст.283, ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: С.А.Сергієнко