№566/1469/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року смт Млинів, Рівненської області

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області

_____________________________________________________________________________

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

жителя: АДРЕСА_1

місце роботи, посада: АЗС «Журавлина», оператор

документ, що посвідчує особу: паспорт № НОМЕР_1 , виданий 28 листопада 2019 року, орган, що видав 5622

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 22 листопада 2021 року, о 12 годині 33 хвилини, по вул. Грушевського,7 в смт Млинів, Дубенського району, Рівненської області, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., керував транспортним засобом «Lada 2170», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, вираження тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest «6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та суду пояснив, що 22 листопада 2021 року він був вдома. Автомобілем керував батько і мав їхати по особистих справах, а тому автомобіль знаходився на узбіччі біля в`їзду в двір.

На момент приїзду патрульної поліції він, ОСОБА_2 , знаходився біля автомобіля на проїжджій частині навпроти хати. Працівники патрульної поліції попросили його, ОСОБА_2 , «відігнати» свій автомобіль. Він погодився на прохання поліцейського «відігнати» автомобіль, оскільки особисто знав поліцейських, які знаходились в патрульному автомобілі, а тому «відігнав» автомобіль, заїхавши ним у подвір`я. Після цього працівники поліції вийшли з автомобіля і попросили його, ОСОБА_2 , пред`явити посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль.

Авто не перешкоджало проїзду, так як дорога широка і дві машини могли розминутися.

Коли він, ОСОБА_2 сідав за кермо, щоб «відігнати» машину, то перебував у тверезому стані і алкоголю не вживав.

Коли він, ОСОБА_2 , звернувся до працівників поліції, щоб вони повернули йому посвідчення водія і технічний паспорт на автомобіль, то вони почали пред`являти до нього безпідставні претензії відносно того, що він, нібито має запах алкоголю і попросили пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився.

Продути «Драгер» йому не пропонували.

Біля нього в той час був тільки його батько, свідків не було.

Він особисто не звертався зі скаргами на дії працівників поліції.

Вважає, що пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння це його право.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Мервінський В.В. просив провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки мала місце провокація вчинення адміністративного правопорушення, так як умислу на керування транспортним засобом ОСОБА_2 не мав, і якби не вказівка поліції то транспортним засобом він не керував би.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_2 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд, заслухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Мервінського В.В. та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами.

Свідок ОСОБА_3 , інспектор СРПП відділення поліції №1 Дубенського РВП капрал поліції, дав показання про те, що 22 листопада 2021 року,він точно не пам`ятає з якою метою вони «шукали» вулицю і рухались за автомобілем, яким керував ОСОБА_2 по вул. Грушевського в смт. Млинів. Він, ОСОБА_2 , зупинився і вийшовши з автомобіля запитав: «Що ви шукаєте?». Він, ОСОБА_3 , назвав вулицю і звернув увагу, що ОСОБА_2 знаходиться з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Він, ОСОБА_3 , запропонував напарниці включити відеокамеру та попросив ОСОБА_2 від`їхати з дороги, так як вони не могли проїхати. ОСОБА_2 сів за кермо, продовжив рух і заїхав у двір. Після чого він, ОСОБА_3 , підійшов до автомобіля і, переконавшись, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_2 залишив автомобіль посеред дороги.

Просив ОСОБА_2 від`їхати та вказав, що не був упевнений що ОСОБА_2 був п`яний.

Інспектор СРПП відділення поліції №1 Дубенського РВП лейтенант поліції Банада І.П., будучи допитаною в судовому засіданні дала показання про те, що в листопада місяці, точної дати вона не пам`ятає, їхали на виклик в район «корморадгоспу» в смт Млинів. Вони побачили, що посеред проїжджої частини дороги був припаркований автомобіль і вони не могли проїхати. Біля автомобіля знаходився чоловік, вони підійшли до нього, поспілкувалися, де живуть люди до яких вони їхали згідно виклику і запитали чий це автомобіль стоїть, він відповів, що це його автомобіль. Він сів за кермо і від`їхав, заїхавши до себе у подвір`я. Коли вона спілкувалася з ОСОБА_2 , то ОСОБА_2 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Під час спілкування ОСОБА_2 повідомив, що він щойно приїхав, тобто вдома він не був, а тому автомобіль був припаркований на проїжджій частині. Вони повідомили йому, що їдуть на виклик, а тому автомобіль, який стоїть посеред дороги заважає і він, ОСОБА_2 сів за кермо і від`їхав. Особисто вона йому не пропонувала сідати за кермо, недалеко від подвір`я знаходився його батько, а тому вона думала, що батько «забере» автомобіль. Вони запитали його, ОСОБА_2 , чому він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і повідомили, що ведеться відеофіксація.

Як правило, екіпаж оснащується однією боді-камерою.

Вони камеру ввімкнули, коли ОСОБА_2 сідав за кермо, наскільки вона пам`ятає, але стверджувати вона не буде

Постанова і протокол відносно ОСОБА_2 щодо порушення ПДР не виносились.

Автомобіль стояв на підйомі, приблизно, метрів 100 до будинку до якого під`їхав ОСОБА_2 .

Від ОСОБА_2 було чути сильний запах алкоголю з рота.

ОСОБА_2 , особисто, підписався у всіх матеріалах.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2021 року серії ААБ№022333. В якому в графі пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_2 зазначив, що «я був вдома».

Протокол підписаний ОСОБА_2 без будь-яких зауважень.

(а.с.3)

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 22 листопада 2022 року підтверджується, що 22 листопада 2021 року ОСОБА_2 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

(а.с.4)

22 листопада 2021 року о 12 годині 40 хвилини ОСОБА_2 було видане направлення на огляд на стан сп`яніння в КНП «Млинівську ЦРЛ». ОСОБА_2 , відмовився від проходження огляду.

(а.с.5)

Зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№022333 підтверджується, що відповідно до ст.266 КУпАП, ОСОБА_2 22 листопада 2021 року відсторонений від керування транспортним засобом.

(а.с.6)

Згідно довідки відділення поліції №1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області від 22 листопада 2021 року № 8081/210/01-2021 згідно бази ІПНП України на громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 22 листопада 2021 року за порушення ч.1 ст.130 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення ААБ №022333.

Посвідчення водія НОМЕР_3 від 19 грудня 2017 року, видане ТСЦ 5642 було вилучено та знаходиться на зберіганні у відділенні поліції №1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області

(а.с.7)

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_2 стверджував, що він керував автомобілем, будучи тверезим і не вживав алкогольних напоїв, допитані в судовому засіданні працівники поліції вказали, що помітили у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, а тому запропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Однак, суд вважає, що факт перебування чи не перебування водія у стані сп`яніння в даному випадку не має жодного вирішального значення для прийняття рішення, з огляду на те, що ОСОБА_2 інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і його дії підпадають під ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи, на якому чітко зафіксовано що ОСОБА_2 відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», та від огляду у медичному закладі охорони здоров`я. Зазначені докази не суперечать і наявним в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано відмову ОСОБА_2 від огляду за допомогою технічного засобу Драгер Алкотест, та відповідним направленням на огляд водія транспортного засобу до Млинівської ЦРЛ, яким також зафіксовано таку відмову.

Так, за ч.1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Будь-яких істотних порушень вимог закону під час складення адміністративного протоколу, які б вплинули на кваліфікацію дій ОСОБА_2 та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Доводи захисника про те, що з боку працівників поліції мала місце провокація вчинення адміністративного правопорушення, зокрема щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду, суддею відхиляються та розцінюються як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності та такими, що не впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд не вбачає в діях поліцейських незаконного впливу на ОСОБА_2 або його підбурювання до відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_2 відповідно до вимог законодавства процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відмова ОСОБА_2 від проходження огляду була добровільною, будь-якого примусу відносно нього зі сторони співробітників поліції не зафіксовано.

При цьому суд звертає увагу на те, що матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Ніяких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_4 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ні ОСОБА_2 , ні його захисник адвокат Мервінський В.В. не надали.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наводив визначення провокації, зокрема, у справі «Раманаускас проти Литви»: «Провокація з боку поліції відбувається в тих випадках, коли співробітники правоохоронних органів або особи, що діють за їх дорученням, не обмежуються розслідуванням злочинної діяльності переважно пасивно, а впливають, підбурюють до вчинення злочину, яке інакше не було б скоєно, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази його здійснення і почати кримінальне переслідування ... ».

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Мервінського В.В., суд не приймає до уваги, так як ці доводи не спростовують факту порушення ОСОБА_2 вимог передбачених п. 2.5 ПДР і не свідчать про невідповідність складеного щодо нього протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Таким чином, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що своїми умисними діями, які виразились у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення стягнення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, вважає за можливе застосувати адміністративне стягнення відносно ОСОБА_2 у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, пов`язаних із порушеннями Правил дорожнього руху України.

На підставі ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст.33-35, 40-1, 283-284 КУпАП,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Рівнен.обл./21081300 Код за Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача UA0017001 Код класифікації доходів бюджету 21081300 Найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні в дохід держави

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код за ; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106

Повний тест постанови складений 22 листопада 2022 року.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області, який виніс постанову.

Суддя: /підпис/ А.П. Бандура