Справа № 342/638/22
Провадження № 33/4808/702/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ульяніч І. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М.

з участю ОСОБА_1 та його захисника Танасійчука О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Танасійчука О.О. на постанову Городенківського районного суду від 18.10.2022 року

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасник АТО,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 15.07.2022 року о 11 год. 01 хв. в с. Острівець по вул. Незалежності, керував транспортним засобом FADA RD50QT-3, без державного номерного знака, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager -6810, в присутності двох свідків, результат позитивний 0,60 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Танасійчук О.О. оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона підлягає скасуванню у зв`язку з неповним встановленням обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом було проігноровано клопотання про закриття справи та не вирішено дане питання по суті, судом не було враховано, що згідно практики ЄСПЛ особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Стверджує, що ОСОБА_1 професійна правнича допомога мала бути обов`язково запропонована працівниками поліції з моменту їх наміру притягнути його до адміністративної відповідальності, за правопорушення, яке він не вчиняв, що згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є порушенням його права на захист. Вказує, що право на отримання правничої допомоги повинно було бути забезпечене з самого початку провадження, що не було зроблено і лише на третій хвилині притягнення його до адміністративної відповідальності йому було роз`яснено право на таку допомогу, однак не було з`ясовано чи він бажає цим правом скористатися, що є істотним порушенням його права, як людини і має бути наслідком закриття провадження. Разом з тим, на думку апелянта, якщо б ОСОБА_1 був дійсно в стані алкогольного сп`яніння, то поліцейські не мали б права повертати йому мопед, щоб він продовжував рухатися в такому стані на ньому, як учасник дорожнього руху, однак суд безпідставно встановив, що він був відсторонений від керування. Апелянт вважає, що усі докази сторони обвинувачення слід визнати недопустимими, оскільки було порушено право ОСОБА_1 на правничу допомогу. Апелянт ставить під сумнів процедуру проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , тому що через неповний відеозапис не відтворено хто насправді на кінцевому етапі проходження огляду продував алкотестер, бо на звуковій доріжці відеозапису, вбачається характерний звук продування технічного приладу, а зображення особи відсутнє. Також вказує, що транспортний засіб на якому рухався ОСОБА_1 не відновиться до категорії транспортних засобів згідно ПДР України, оскільки його мопед не є механічним транспортним засобом, бо є з електродвигуном потужністю до 3кВ, а тому не підлягає державній реєстрації, що також свідчить про незаконність поліцейськими зупинки його. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки вчасно відправити її не було можливості через енергетичну кризу в Україні спричиненої війною в країні, постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Клопотання апелянта про поновлення апеляційного строку підлягає задоволенню для забезпечення доступу до правосуддя, оскільки через енергетичну кризу в Україні спричиненої війною та запізнілим отриманням копії постанови суду, апелянт не зміг вчасно подати апеляційну скаргу, тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до переконання про її задоволення.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого в матеріалах справи немає. Апелянт та ОСОБА_1 заперечили таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Разом з тим, як убачається з відеозапису події, після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, що є істотним порушенням ст.266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Порушення процедури огляду на стан сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням ст. 266 КУпАП і в силу ч.5 цієї норми проведений огляд слід вважати недійсним.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено та забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника та є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, незаконними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева». Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотне порушення, яке проявилось в тому, що ні в протоколі про правопорушення, ні в постанові суду немає даних про вид транспортного засобу (автомобіль, трактор, мотоцикл, чи ін.), яким керував ОСОБА_1 . Це порушення ускладнюється тим, що захисник ставить під сумнів, що вказаний засіб взагалі не є транспортним засобом у розумінні ПДР через малу потужність. За такої обставини є сумнівним чи правомірно і відповідно до вимого ЗУ «Про поліцію», «Про дорожній рух» і ПДР було зупинено працівником поліції вказаний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік звинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За цих обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Танасійчуку О.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Танасійчука О.О. задовольнити, постанову Городенківського районного суду від 18.10.2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький