Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/315/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Ябчик Н. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2022 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 496 грн. 20 коп.,

За участі:

Особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови міськрайонного суду, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 11.12.2021 о 01.33 год. по вул. В.Голого в м. Знам`янка, Кропивницького району, Кіровоградської області, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Carisma», державний номерни знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя; зіниці очей, що не реагують на світло; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обставини викладені в постанові суду та в протоколі не відповідають дійсності у зв`язку з тим, що 11.12.2021 працівники поліції взагалі його не зупиняли за керуванням автомобіля.

Так, 11.12.2021 він дійсно керував транспортним засобом по вул. Віктора Голого в м.Знам`янка, коли повернув до себе додому біля його транспортного засобу зупинився автомобіль поліції. Вийшовши з машини працівники поліції вказали на те, що він порушив п. 9.26 Правил дорожнього руху, а саме не подав сигнал світловим покажчиком при зміні напрямку руху та повідомили, що винесуть постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП. Через деякий час, при спілкуванні з поліцейськими, їм здалося, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що він категорично заперечував, поліцейські запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі м. Кропивницького, на що він не відмовлявся, а навпаки погоджувався пройти такий огляд, але зазначив, що необхідно загнати автомобіль у двір, що автомобіль не закривається, на що поліцейські в категоричній формі йому повідомляли про те, що вони викличуть евакуатор з м.Кропивницького та автомобіль евакуюють на штрафмайданчик. На що він їм казав, що може викликати знайомого водія та він загонить автомобіль до двору, на що вони не погоджувались, а ще й вказували на те, що складуть на постанову про вчинення адміністративного правопорушення про те, що автомобіль перешкоджає руху пішоходів.

Зазначає, що під час розмови поліцейські психологічно давили на нього з метою його відмови від проходження від медичного огляду, на що він їм відповідав, що згоден пройти медичний огляд, але потрібно прибрати автомобіль від двору, тому, що він перешкоджає руху пішоходів.

Про те, що він погоджувався проїхати до м. Кропивницького він підтвердив також у присутності двох свідків, які були зупинені працівниками поліції. Зазначене підтверджується відеозаписом №00000__0004А, зокрема у проміжок часу з 02.04 год. - 02.10 год. Більш того, він пропонував поліцейському, щоб свідок, який був на автомобілі, загнав автомобіль до двору, та щоб потім він з поліцейськими поїхав до медичного закладу, що було проігноровано поліцейським.

Крім того, свідки поліцейськими фактично не опитувались, а пояснення написані однаковим почерком інспектора поліції, вони є шаблонними і не несуть доказової бази і вільних викладів пояснень свідків, що також свідчить про порушення поліцейським процедури огляду на стан сп`яніння. Зазначене підтверджується відеозаписом №00000__0004А, зокрема у проміжок часу 02.11 год. - 02.17 год., де видно, що свідки лише повідомляють свої анкетні дані, а текст пояснення пишуть самі поліцейські.

При допиті свідків в судовому засіданні останні підтвердили факт, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, що ознак наркотичного сп`яніння вони у нього не бачили, на що суд, при винесенні постанови не звернув уваги, а навпаки вказав, що свідками підтверджено факт його перебування в стані наркотичного сп`яніння, що не узгоджується з аудиозаписом технічної фіксації судового засідання від 17.05.2022 року.

Також, зазначає, що в матеріалах справи мається направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції датоване 11.12.2021 01.45 год., яке є недопустимим доказом про вчинення ним адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що дане направлення об 01.45 год. поліцейським не виписувалось, про що свідчить відсутність даного факту на відеозаписі, з даним направленням його не ознайомлювали, копію направлення не надавали.

Недопустимість такого доказу, полягає у тому, що вказане направлення містить суперечливі і взаємовиключні дані. Зокрема, у ньому зазначено, що у результаті огляду проведеного поліцейським, виявлено ознаки наркотичного сп`яніння - зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, поведінка, яка не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук. Надалі у графі направлення «Огляд проводився за допомогою» зазначається, що такий не проводився у зв`язку з відмовою. Також в графі «Результати огляду», зазначається, що огляд не проводився. Поряд з цим, в наступній графі направлення: «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» зазначено, посаду та найменування інспектора поліції ОСОБА_2 .

Отже, зі змісту направлення убачається, що його не доставляли у заклад охорони здоров`я, огляд останнього не проводився, але при цьому зі змісту того ж направлення убачається, що у результаті огляду (проведеного поліцейським) встановлено ознаки наркотичного сп`яніння. Таким чином, в зв`язку з тим, що огляд на стан наркотичного сп`яніння не проводився, твердження поліцейського про те, що у нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння не відповідає дійсності. Не зрозуміло, яким чином поліцейський у темну пору доби виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук і поведінка не відповідає дійсності, оскільки із відеозаписів вбачається, що він чітко і виразно, без затримки у часі відповідав на всі запитання поліцейського, фонариком в очі і на обличчя поліцейські йому взагалі не світили.

Крім того, не надавши копію направлення на проходження огляду в медичному закладі, поліцейські позбавили його права самостійно пройти такий огляд, тому, що в державному медичному закладі огляд проводиться лише на підставі направлення.

Протокол про вчинення правопорушення складений 11.12.2021 о 02 год. 15 хв., в той же час згідно відеозапису №00000__0004А в час 02 год. 17 хв. поліцейські відпустили свідків події, тобто за дві хвилини поліцейський фізично не міг скласти протокол та дати свідкам на підпис, що свідчить про те, що свідкам для підпису був наданий не заповнений протокол.

У матеріалах справи відсутні докази того, що транспортний засіб взагалі зупинявся працівниками поліції під його керуванням. Відеозапис, який міститься в матеріалах справи навпаки спростовує факт зупинки автомобіля, екіпаж поліції під`їхав до стоячого автомобіля. У разі, якби він керував транспортним засобом, поліцейський відповідно до вимог ст. 266 КУпАП повинні були його відсторонити від такого керування, що не було зроблено.

Таким чином, матеріали адміністративної справи не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що підтверджує не законність дій поліцейського при оформленні матеріалів, та його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення,викладеним у протоколі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 у підтримку апеляційної скарги та перевіривши доводи апелянта, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам, а висновки судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.12.2021 о 01.33 год. по вул. В.Голого в м. Знам`янка, Кропивницького району, Кіровоградської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Carisma», державний номерни знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя; зіниці очей, що не реагують на світло; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

За таких обставин районний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №240782 від 11.12.2021, який складено у відповідності до вимог до ст.256 КУпАП та в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в яких вони зазначили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-відеозаписами, які містяться на цифрових носіях інформації DVD-R дисках, на яких зафіксовано події, які мали місце 11.12.2021, зокрема підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mitsubishi Carisma», державний номерний знак НОМЕР_2 , момент зупинки автомобіля працівниками поліції, залучення свідків, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння;

-показами свідка ОСОБА_3 , який безпосередньо суду пояснив, що 11.12.2021 о 02.09 год. в м.Знам`янка по вул. В.Голого,53 його зупинили працівники поліції та запропонували стати свідком того, що водій автомобіля «Mitsubishi Carisma», державний номерни знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , відмовляється пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_1 дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, зіничі очей, що не реагують на світло;

-показами свідка ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що 11.12.2021 о 02.09 год. в м.Знам`янка по вул. В.Голого,53 її зупинили працівники поліції та запропонували стати свідком того, що водій автомобіля «Mitsubishi Carisma», державний номерни знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , відмовляється пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння. Зазначила, що ОСОБА_1 дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіничі очей, що не реагують на світло, млява мова.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, є взаємоузгодженими підтверджують наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні, та будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду та те, що він не керував транспортним засобом не відповідає дійсності, оскільки такі доводи спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Також відеозаписом підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин зазначених у протоколі.

Так, з відеофайлу вбачається, що працівник поліції на місці зупинки запропонував ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте останній відмовився, посилаючись на небезпеку залишення транспортного засобу на місці зупинки. Таким чином, працівниками поліції такі дії ОСОБА_1 були правильно оцінені, як дії направлені на ухилення від проходження огляду.

Також факт відмови підтверджується направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3).

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений посадовими особами патрульної поліції з грубим порушення його прав та інтересів, а також норм чинного законодавства є безпідставними, оскільки істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено. А крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Таким чином, апеляційні доводи щодо порушення працівниками поліції під час складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення є необгрунтованими та фактично зводяться до помилкового тлумачення норм закону.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, не спростовує висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі.

Виходячи з наведеного, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2022 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко