Провадження 3/557/530/2022
Справа 557/817/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., за участю секретаря судового засідання Слюсарчук І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Прудивуса М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Гоща справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Рівненській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником відділу переробки пластмас ТзОВ «Обрій», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протокола про адміністративне правопорушення серії ААБ № 300931 від 25 червня 2022 року, ОСОБА_1 25 червня 2022 року об 11 годині 47 хвилин на 310 км автодороги «Київ-Чоп», в населеному пункті с. Бабин, керував транспортним засобом «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду з метою встановлення наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що біля 05 години ранку виїхав разом з батьком з м. Умань забрати своїх дітей, які поверталися із-за кордону, та в межах Рівненської області був зупинений працівниками поліції за перевищення швидкості руху. Останні в ході розмови, через суперечку, яка виникла між ними та ОСОБА_1 з приводу заперечення ним обставин перевищення швидкості руху, сказали вийти йому з машини та повідомили, що мають намір здійснити обшук автомобіля і що він тут надовго. Батько заперечив такій зухвалій поведінці та вказав на те, що не надає згоди на обшук, на що поліцейські оточили їх автомобіль та заблокували такий, висунули звинувачення, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, алкогольного чи наркотичного. В подальшому зі згоди батька поліцейські обшукували машину, перевернули речі в сумках, де також були документи та гроші, при цьому батько телефонував на лінію «102» у Рівненській області, повідомляв про неправомірні дії та просив вислати наряд. ОСОБА_1 вказав на те, що поведінка поліцейських була агресивною, обшук тривав більше години, їх з батьком не підпускали до машини, виривали ключі з рук, поводилися агресивно, водночас при цьому нічого знайдено не було. Далі, як зазначив ОСОБА_1 , з`явилося два свідка, одним з яких був чоловік, якого також зупинили за перевищення швидкості, а іншим свідком була жінка, яка ствердила про те, що лікар, а тому не може бути свідком того, що особа перебуває у стані сп`яніння. ОСОБА_1 вказав на те, що останні відмовлялися свідчити про наявність ознак, однак на вмовляння поліцейських дали свідчення. Таку неетичну поведінку поліцейських ОСОБА_1 пов`язує з бажанням вилучити транспортний засіб, однак, коли поліцейським відмовили в евакуаторі, то вони повернули права та відпустили, при цьому назвали заклад, де можна пройти огляд, забивши назву такого в «Google Maps».

Разом з цим ОСОБА_1 ствердив, що йому пропонували на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд у закладі охорони здоров`я, не вказуючи назви такого, на що він вказав, що бажає пройти такий огляд на «алкотестері» на місці, однак працівники поліції повідомили, що така можливість у них відсутня, так як потрібно здавати кров. Назву закладу охорони здоров`я - Рівненський наркодиспансер йому повідомили коли повернули права та він сам туди поїхав. Однак, у Рівненський наркодиспансер його не впустили та огляду у такому він не пройшов. Також ОСОБА_1 зауважив, що не був відсторонений від керування та відповідне зобов`язання йому для підпису не надавали.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Прудивус М.А. у судовому засіданні зайняв аналогічну ОСОБА_1 позицію та провадження по справі відносно останнього просив закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування такої своєї позиції адвокат Прудивус М.А. додатково зазначив та просив врахувати те, що акт огляду на стан сп`яніння є сфальсифікованим, оскільки був наданий свідкам для підписання без зазначення вказаних у ньому ознак сп`яніння, про що у судовому засіданні вказали і самі допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , крім того протокол про адміністративне правопорушення не містить підписів вказаних свідків. Також захисник зауважив на тому, що адміністративні матеріали до суду були скеровані не уповноваженою посадовою особою, а безпосередньо інспектором, що такі склав.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Прудивуса М.А., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину недотримання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Згідно положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Згідно п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що визначено п. 12 розділу ІІ Інструкції.

Пунктом 8 Порядку визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також п. 6 розділу X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного слідує висновок, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, у присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 300931 від 25 червня 2022 року, у якому поліцейським було зазначено ознаки сп`яніння і дії водія ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду, такий останнім був складений із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що у протоколі наявний відповідний запис «відеофіксація 470868, 470832».

Водночас матеріали зазначених у протоколі відеозаписів на виконання приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 8 Порядку та п. 6 розділу X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені не були.

Не надані були такі і на виконання постанови судді Гощанського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2022 року. Як слідує з листа УПП в Рівненській області ДПП від 30 серпня 2022 року за вих. № 26999/41/30/03-2022, станом на час розгляду звернення відеозапис події відсутній, так як у зв`язку з технічними можливостями термін зберігання відео з портативного відеореєстратора становить 30 діб, після чого відео видаляються.

Що стосується залучення при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення свідків, то суддею зауважується наступне.

Зі змісту протоколу слідує, до поліцейським до такого занесені дані свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , письмові пояснення яких про те, що у їх присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, на що такий відмовився, долучені до матеріалів справи.

Водночас, підписи вказаних свідків у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідних графах навпроти їх анкетних даних - відсутні. Згідно ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол підписується також і цими особами.

Аналогічні положення відображені також у п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Допитані у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен окремо, вказали на те, що у їх присутності водію ОСОБА_1 поліцейськими було запропоновано проїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, на що останній відмовився. Водночас свідки зауважили на тому, що водій був знервований ситуацією, яка склалася, так як поспішав на кордон забрати дітей та запізнювався, при цьому поводив себе адекватно та не мав будь-яких зовнішній ознак наркотичного сп`яніння, а тому їм було не зрозуміло у зв`язку з чим останньому пропонувалося пройти огляд у медичному закладі. Зокрема свідок ОСОБА_3 вказала на те, що має медичну освіту та неодноразово у камеру наголошувала про те, що у водія відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, на що їй було повідомлено, що про це її не запитують, вона запрошена лише для фіксації факту відмови. Також свідок ствердила про те, що поліцейські не роз`яснювали водію наслідків відмови від проходження огляду, при ній будь-яких ознак сп`яніння не називали, йому неодноразово говорили «…кажіть, що ви не проходите», в такий спосіб здійснюючи тиск на нього, в той час, як він не розумів, у зв`язку з чим має пройти такий огляд і просив пояснити причину його проходження.

Крім того, свідки ствердили про те, що не підписувала будь-яких документів, де були б зазначені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки таких у нього не вбачали. Як зауважила свідок ОСОБА_3 , коли вона ставила свій підпис у акті огляду на стан сп`яніння, то графа такого «огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками» була не заповнена. При цьому, свідок ОСОБА_2 однозначно не ідентифікував свій підпис у акті, зазначивши, що не міг поставити підпис під ознаками сп`яніння, так як не убачав наявності таких у водія.

Пояснення вказаних свідків узгоджуються між собою та не суперечать поясненням ОСОБА_1 , є переконливими, сумніви щодо упередженості свідків відсутні, тому їх пояснення приймаються суддею до уваги.

Надаючи оцінку акту огляду на стан сп`яніння, суддею зауважується, що такий доказ, з огляду на отримані в ході дослідження доказів усні пояснення названих вище свідків, не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки у такий після його підписання свідками, були внесені додаткові записи, що стосувалися зазначення ознак сп`яніння водія та що є недопустимим.

Зауважується суддею і на тому, що зважаючи на відсутність матеріалів відеофіксації, які були отримані із застосуванням технічних засобів відеозапису, однак не долучені до протоколу, суд позбавлений можливості перевірити обставини присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначені ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, так як підписи останніх у протоколі відсутні, а також доводи сторони захисту щодо неправомірності дій працівників поліції.

Вказане дає підстави для критичної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу в розумінні ст. 251 КУпАП.

Що стосується решти наявних у матеріалах справи доказів направлення на огляд водія, зобов`язання про відсторонення від керування, яке не містить підпису ОСОБА_1 , та довідки інспектора ВАП УПП в Рівненській області ДПП про те, що останній протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався та отримував посвідчення водія, то такі прямо не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному провадженні, а тому, зважаючи на встановлені вище обставини, не є достатніми для прийняття рішення про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, суддя звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 251 КУпАП, якими обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З врахуванням сукупності вищевказаних фактичних обставин, на переконання судді, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, докази винуватості останнього у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи, тому провадження у справі про адміністративне відносно нього підлягає закриттю відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2022 року.

Суддя Ю.В. Оленич