Справа № 201/7041/22
Провадження № 3/201/3174/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 вересня 2022 року о 18 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. 40-д по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху та перестроюванні ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого своїми діями примусив попутний поряд автомобіль «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , різко змінити швидкість та напрямок руху ліворуч, після чого автомобіль «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , здійснив наїзд на перешкоди у вигляді круглої сигнальної тумби, встановленої на розділювальній смузі, дорожнього огородження та стовпа, на якому розміщені дорожні знаки 4.1, 4.7. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеному транспортному засобу, а також іншому майну.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас захисник адвокат Юдіна Н.М., з`явившись до суду, наполягала на розгляді справи за відсутності її підзахисного, вважаючи, що провадження по даній справі підлягає закриттю з підстав, зазначених у поданому нею письмовому клопотання, зокрема у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 11 вересня 2022 року, незадовго до цієї пригоди, керуючи автомобілем «ВАЗ», він рухався по вул. Набережна Перемоги з боку парку ім. Шевченка у напрямку вул. Космічна в м. Дніпрі, де, в районі Мерефо-Херсонського мосту, йому створив аварійну обстановку автомобіль «Мітсубісі», д/н НОМЕР_1 , через що між ним та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності водієм ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, після якого останній постійно перешкоджав його руху, зокрема виїжджав на його смугу та різко гальмував перед ним. Намагаючись уникнути цієї конфліктної ситуації, він перестроївся лівіше від того автомобіля та почав збільшувати швидкість, для того щоб не перешкоджати руху транспорту позаду, однак несподівано перед ним знову перестроївся автомобіль «Мітсубісі», що почав різко та безпідставно гальмувати, у зв`язку з чим він, намагаючись уникнути зіткнення, був вимушений застосувати екстрене гальмування та змінити напрямок руху лівіше, після чого відбулось зіткнення з дорожнім огородженням, а водій автомобіля «Мітсубісі» залишив місце пригоди. Після ДТП на місці пригоди до нього підійшов очевидець, який рухався в загальному потоці за автомобілем «Мітсубісі», повідомивши державний номерний знак останнього, а ще через деякий час на місце пригоди повернувся і сам водій автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що 11 вересня 2022 року, перебуваючи в районі перехрестя вул. Набережна Перемоги з вул. Селянський узвіз в м. Дніпрі, він почув гучний звук двигуна та, обернувшись, побачив як автомобілі «Мітсубісі», д/н НОМЕР_1 , та «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , намагаються випередити один одного, при цьому автомобіль «Мітсубісі» різко перестроюється лівіше та несподівано гальмує, після чого, через деяку мить, трапилась ця дорожньо-транспортна пригода. Впевнившись, що з водієм автомобіля «ВАЗ» все гаразд, він залишився на місці пригоди чекати на поліцію. Також пізніше на місце ДТП під`їхав очевидець цієї пригоди, який рухався за автомобілем «Мітсубісі», повідомивши державний номерний знак цього засобу.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом поліцейського, складеного за результатами вжитих заходів щодо розшуку порушника та оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 11 вересня 2022 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбувся наїзд на перешкоди, попередній напрямок руху водія ОСОБА_2 та місце розташування керованого ним транспортного засобу після цього, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цього засобу та іншого майна, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, яким зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних автомобілів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; поясненнями очевидця події свідка ОСОБА_4 ; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 151093 від 11 вересня 2022 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується оглянутим під час судового розгляду відеозаписом обставин дорожньої-транспортної події з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, на якій відбулась ця пригода. Так, відтворені відео-дані повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, а також дозволяють безпосередньо пересвідчитися суду у зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення відомостях, зокрема про те, що водій автомобіля «Мітсубісі», д/н НОМЕР_1 , випередивши попутний зліва автомобіль «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , різко перестроївся на суміжну смугу зліва, після чого став раптово гальмувати, коли для цього не було потреб, оскільки попутно попереду не було жодних перешкод для подальшого руху вперед, у тому числі з урахуванням зеленого сигналу світлофора у попутному напрямку, чим було створено безпідставну перешкоду для руху вже попутного позаду автомобіля «ВАЗ», водій якого був вимушений задля уникнення зіткнення різко змінити швидкість та напрямок руху ліворуч, що призвело до його наїзду на перешкоди у вигляді дорожнього огородження та обладнання на розділювальній смузі.

Таким чином діями водія ОСОБА_1 було спровоковано дорожньо-транспортну подію, наслідки якої не були обумовлені діями водія ОСОБА_2 , оскільки останній рухався в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, однак правопорушник різко перестроївся лівіше та став раптово гальмувати, перешкоджаючи дорожньому руху всупереч встановленому законом порядку, захищаючи свої уявні права. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 мав право розраховувати на те, що інші учасники руху виконають правила дорожнього руху, зокрема водій ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України не буде безпідставно створювати перешкод для руху попутного позаду транспорту у загальному потоці.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями, зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 11 вересня 2022 року, а саме щодо часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також індивідуальних ознак причетних транспортних засобів, які повністю збігаються з засобами, керованими кожним з учасників цієї події, зокрема як то тип, марка, модель та колір причетних легкових автомобілів, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно не викликає сумнівів у його достовірності та доводить наявність порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 , а отже слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні.

Враховуючи, що означений відеозапис розміщений у відкритому доступі в мережі Інтернет та був оглянутий у судовому засіданні без заперечення з боку сторін процесу щодо його достовірності, слід вважати, що об`єктивних даних про такі факти суду не надано, а отже немає підстав вважати даний доказ недопустимим або неналежним.

Отже суд доходить висновку про винуватість водія ОСОБА_1 , оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено, що при зміні напрямку руху та перестроюванні ліворуч правопорушником було створено безпідставну перешкоду для руху водія ОСОБА_2 , який в той момент слідував в попутному напрямку по тій смузі, на яку здійснювалось перестроювання, у зв`язку з чим останній, задля забезпечення безпеки, був вимушений різко змінити траєкторію руху ліворуч, після чого відбувся наїзд автомобіля «ВАЗ» на перешкоди у вигляді дорожнього огородження та обладнання на розділювальній смузі.

Тобто ОСОБА_1 під час зміни напрямку руху та перестроюванні ліворуч повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак правопорушником при виборі смуги руху і прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її інтенсивність на ділянці дороги, по якій позаду зліва в попутному напрямку рухався водій ОСОБА_2 .

Аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в межах фактичних обставин, викладених в даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, останній лише вимушено діяв в умовах аварійної ситуації та змінив напрямок руху ліворуч, тобто в інший від приближення автомобіля «Мітсубісі» бік, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, вказаний водій не наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, в той час коли саме водій ОСОБА_1 став перетинати траєкторію руху попереднього водія, що призвело до наслідків, які настали.

Водночас слід зазначити, що правила дорожнього руху розраховані на звичайні прийоми керування, а не в умовах коли учасників дорожнього руху наражають на небезпеку інші водії своїми забороняючими діями, створюючи безпідставні перешкоди для руху, а отже ОСОБА_2 міг розраховувати на те, що у відповідності до вимог п. 1.4 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 виконає правила дорожнього руху, в тому числі ті, що були поставлені останньому у провину складеним стосовно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, зокрема п. 10.1.

З приводу зауважень сторони захисту про наявність недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось зіткнення, сталі орієнтири, до яких здійснена прив`язка об`єктів та слідів, координати місця наїзду на перешкоди автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , відносно сталих орієнтирів, а також інші відомості, необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню. Відповідно слід вважати зауваження захисника щодо відсутності у автомобіля «Мітсубісі» видимих пошкоджень безпідставними і такими, що суперечать встановленому механізму дорожньо-транспортної події, у якій діями водія ОСОБА_1 було спричинено створення перешкоди для руху водія ОСОБА_2 , який був вимушений різко змінити швидкість та напрямок руху, після чого відбувся наїзд на дорожні перешкоди.

Крім того посилання захисника щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення, що знаходиться на розгляді суду, слід вважати безпідставним, оскільки, перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд доходить висновку про відсутність порушень, на які вказує ця сторона у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні дані вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги під час наїзду автомобіля «ВАЗ» на перешкоди.

До інших суджень сторони захисту щодо недоліків допущених в протоколі про адміністративне правопорушення, суд ставиться критично, так як зазначені недоліки в протоколі не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Підсумовуючи вищенаведене, суд робить висновок, що наслідки даної дорожньо-транспортної події знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_1 , який, якщо б переконався в безпечності своїх дій при зміні напрямку руху та перестроюванні, а також не створював безпідставних перешкод для руху попутного позаду автомобіля «ВАЗ», то водій ОСОБА_2 не був би вимушений різко змінювати швидкість та напрямок руху, що відповідно не призвело б в подальшому до наїзду на перешкоди.

Таким чином, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також іншого майна, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот дев`яноста шести гривень двадцяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко