Справа №: 302/351/22 3/302/283/22
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повна)
13.06.2022 смт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

з участю: секретар с/з-пом.судді Магдич В.М.

захисник-адвокат Белла В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, за протоколом від 15.03.2022р. сер.: ААБ №238436, складеним поліцейським ВП №2 Хустского РУП ГУНП в Закарпатській області Легош В.В. стосовно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, мешк.: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, особа з інвалідністю І-ї гр. з дитинства, до адміністративної відповідальності не притягався, наділений правом керування транспортними засобами (посвідчення НОМЕР_1 , виданим ТСУ 2142),

В С Т А Н О В И В :

15.03.2022 біля 18 год. 00 хв. в смт Міжгір`ї по вулиці Т. Шевченка, Хустського району Закарпатської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мазда-6» номерний знак НОМЕР_2 (іноземної реєстрації) в стані алкогольного сп`яніння, що стверджено висновком про огляд на стан сп`яніння в КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» із застосування приладу «Драгер» з фіксацією показника 1,4 %. ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 встановлені обставини в судовому засіданні заперечив і свою позицію пояснив таким.

В зазначених у протоколі даті, часі і місці він знаходився в автомобілі біля ТЦ «Панорама», який того дня придбав в м.Виноградово для потреб територіальної оборони. Після прибуття в смт.Міжгір`ї він приїхав додому вживав вино, а потім зателефонував другові, щоб він повіз його в центр селища, а надалі доставив авто до військового територіального центру де знаходиться територіальна оборона. Знайомий вийшов придбати цигарки в магазин «Спар», а він пересів з пасажирського місця на місце водія і в цей момент підійшли працівники поліції та змусили його вийти з автомобіля, який був запаркований і вимагали пред`явити посвідчення водія. Працівник поліції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем і що скоро прийде водій, що двигун автомобіля вимкнутий. Працівники поліції доставили його в лікарню для огляду на стан сп`яніння і в подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 ч.1 КУпАП, а також винесли постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за не пред`явлення ним посвідчення водія поліцейському.

ОСОБА_1 і його захисник-адвокат також покликаються на те, що поліцейськими порушено порядок огляду на стан сп`яніння (Інструкцію), бо не було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Вважають, що висновок лікаря також не відповідає нормативним вимогам, бо прилад «Драгер», застосований лікарем до ОСОБА_1 під час медичного огляду проходив останню повірку 23.11.2020, а наступна повірка мала бути проведена 23.11.2021.

Оцінивши зміст протоколу, додані до нього матеріали, перевіривши ці матеріали як докази в судовому засіданні за клопотанням особи, на яку складено протокол, покази свідка, який також допитаний з ініціативи сторони захисту, суддя дійшов такого висновку.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку, а також іншими доказами.

Таке переконання судді ґрунтується на такому.

ОСОБА_1 є володільцем і користувачем зазначеного в протоколі транспортного засобу на іноземній реєстрації, що ним визнано.

Свідок ОСОБА_3 , 1994 р.н. (знайомий і друг ОСОБА_1 ) у судовому засіданні показав, що за згодою ОСОБА_1 15.03.2022 їздив на його авто як водій та біля 18 год. зупинився в смт.Міжгір`ї і вийшов з автомобіля в магазин, а ОСОБА_1 залишився в салоні автомобіля. Повернувшись з магазину він побачив, що ОСОБА_1 не має і через деякий час зателефонував йому, однак ОСОБА_1 не відповідав на виклик. Свідок ОСОБА_3 також був очевидцем того, що ОСОБА_1 вдома за дві години до події вживав алкоголь (горілку).

Суд критично оцінює покази свідка і пояснення ОСОБА_1 та заперечення ним вини і розцінює такі як спосіб уникнути від відповідальності ОСОБА_1 з наміром спотворити обставини з цією ж метою.

Цей висновок суду підтверджується наступним.

У судовому засіданні досліджено відеозапис, наданий в справу поліцейськими із змісту якого видно, що поліцейські підійшли до автомобіля, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 з ввімкнутим двигуном (водій вимкнув двигун і музику в авто після представлення поліцейського та намагався вийти з автомобіля на вимогу поліцейського, однак не зміг, покликаючись на захворювання спини. При цьому ОСОБА_1 не повідомляв поліцейському, що він не є водієм, що цим автомобілем керує інша особа і не називав жодне прізвище. ОСОБА_1 повідомив поліцейським про те, що «підганяє автомобіль для тероборони, що знаходиться від місця авто за 50 м».

ОСОБА_1 відмовився пред`явити документи, зокрема посвідчення водія і йому було запропоновано пройти медичний огляд в лікарні на стан сп`яніння.

Відеозаписи також містять інформацію про те, що під час медичного огляду ОСОБА_1 не заперечував вжиття алкоголю (визнав, що вживав вино на запитання лікаря) у Міжгірській районній лікарні і пройшов на пропозицію лікаря тест із застосуванням спеціального приладу, який зафіксував показник 1,4 %. Окрім цього, ОСОБА_1 пояснив лікарю чому в нього порушена функція ходи і повідомив лікарю про те, що має хворобу міопатію з порушенням функції спини з дитинства і є особою з інвалідністю 1 групи.

Обставини, які зафіксовані судом під час перегляду відеозапису, перевірені судом і вони повністю відповідають змісту записів у висновку і акті № 222 медичного огляду на стан сп`яніння від 15.03.2022. Огляд на стан сп`яніння проведено на підставі письмового направлення поліцейського Цьопа В. від 10.04.2021. Зазначені документи відповідають вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена наказами МОЗ і МВС України від 09.11.2015 № 1452/735). Покликання сторони захисту на те, що застосований прилад «Драгер» не пройшов повірку на відповідність, а тому зафіксовані ним відомості є суд визнає надуманими. Адже, цим приладом зафіксовано показник, який у сім разів перевищує допустиму норму алкоголю у видиху повітря обстежуваної особи. Окрім цього, ОСОБА_1 визнав, що незадовго до події, тобто 15.03.2022 за кілька годин до спілкування з поліцейськими він вживав вино. Це ОСОБА_1 повідомив лікарю і визнав у судовому засіданні.

На відеозаписі чітко зафіксовано огляд лікарем ОСОБА_1 на стан сп`яніння, роз`яснення йому порядок застосування приладу алкотесту і його відмову від застосування цього приладу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не зміг пояснити чому саме він не повідомляв поліцейських про свідка ОСОБА_3 і про те, що він не керував автомобілем, а був пасажиром.

Свідок ОСОБА_3 не зміг зрозуміло пояснити чому він не з`ясовував відсутність ОСОБА_1 на місці події і не прибув до поліції. Покази цього свідка суд не бере до уваги, бо вони є непослідовними, суперечливими і сумнівними щодо достовірності, бо не відповідають поясненням ОСОБА_1 , і розцінює їх як спосіб спотворити обставини з метою уникнення особи від суворої відповідальності.

Суд також перевірив пояснення ОСОБА_1 щодо придбання ним автомобіля для потреб військових у період воєнного часу і не встановив підтвердження цієї інформації, бо за письмовим повідомленням на запит суду начальник другого відділу Хустського районного ТЦК та СЦ повідомив, що від громадянина ОСОБА_1 не вилучався автомобіль марки «Мазда 6» і не зафіксовано передачу цього авто для потреб ЗСУ чи територіальної оборони добровільно.

З огляду на викладене суд вважає безпідставним посилання сторони захисту на застосування положень статті 247 п.1 КУпАП.

Суд констатує, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що він є особою з інвалідністю з дитинства 1 групи з фізичною вадою руху (порушення функції спини - хвороба з діагнозом міопатія), будучи наділений правом керування транспортними засобами, вжив алкогольні напої, тобто легковажно і самонадіяно поставився як до власної безпеки, так і до безпеки інших учасників руху. Покликання ОСОБА_1 та його захисника на те, що поліцейські не зафіксували рух автомобіля під керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 , суд відхиляє, бо таке спростовано матеріалами справи. Адже ОСОБА_1 під час пред`явлення вимоги поліцейськими дійсно зафіксований за кермом автомобіля за обставин, які встановлені вище. Суд вважає, що дії поліцейських у розглядуваному випадку були правомірними, бо вони припинили правопорушення, яке є найбільш суспільно-небезпечним і не допустили негативних наслідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП доведена належними, достатніми та достовірними доказами.

Обираючи вид і розмір стягнення, яке передбачено санкцією статті 130 ч.1 КУпАП, беру до уваги обставини справи і те, що ОСОБА_1 наділений правом керування транспортними засобами, тобто має відповідне посвідчення водія.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи з дитинства безстроково, що стверджено висновком МСЕК, з метою недопущення свавілля в частині створення ситуації тяжкого майнового стану особи, яка не працює, отримує пенсію, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від застосування положень статті 308 КУпАП щодо сплати стягнення штрафу в подвійному розмірі у разі неможливості особою сплатити штраф, передбачений санкцією статті 130 ч.1 КУпАП добровільно протягом 15 днів з дня винесення постанови а в разі її оскарження в той же строк з дня залишення постанови судом апеляційної інстанції без змін.

Відповідно до положень статті 5 закону «Про судовий збір» суд не стягує з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

Керуючись статтями 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (дна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Звільнити ОСОБА_4 як особу з інвалідністю І-ї гр.від сплати судового збору в сумі 496,20 грн. і сплати подвійного розміру штрафу відповідно до положень ст.308 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено в Закарпатський апеляційний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст.294 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці.

Повна постанова складена 15.06.2022р.

Суддя: В. П. Кривка