ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4611/22

Номер провадження 3/495/2380/2022

17 серпня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Південного регіонального управління 25 прикордонного загону відділення інспекторів прикордонної служби « Удобне » Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 165795 від 14 червня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 14.06.2022 року о 14 годині 30 хвилин на околиці населеного пункту Удобне Одеського району на відстані 500 метрів від п/з4 № 0609105 на транзитній ділянці автодороги Одеса-Рені біля п.п. «Паланка-Удобне-Маяки» був виявлений та мав намір незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Молдовою в пішому порядку поза межами пункту пропуску «Паланка-Удобне-Маяки» всупереч вимогам ст. 9 і ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив правопорушення відповідальність, за яке передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 , не з`явився, однак, від його представника - адвоката Царенко Олександра Олександровича надійшла заява про розгляд зазначеної справи без його участі. Також, згідно зазначеної заяви представник ОСОБА_1 - адвокат Царенко Олександр Олександрович, зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на перетин державного кордону з Р. Молдовою , що в свою чергу підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , які ним були долучені до матеріалів справи, а також зазначив, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів вчинення будь-яких дій, щодо спроби перетину державного кордону.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 165795 від 14 червня 2022 року та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно статтей 1,3 Закону України «Про державний кордон України» державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. На суші він встановлюється по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах.

Відповідно до статтей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Вказане правопорушення характеризується наявністю прямого умислу у правопорушника.

Отже, для наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП необхідно встановити факт спроби перетину ним державного кордону з України в Р. Молдова поза встановленими пунктами пропуску та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 165795 від 14 червня 2022 року та матеріалів доданих до нього, достатніх доказів того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , намагався незаконно перетнути кордон з України в Р. Молдова чи мав умисел на такий перетин, суду не надано.

Згідно ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи встановлені в ході розгляду справи фактичні дані, суд вважає, недоведеним наявність умислу в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску, а відповідно і вчинення спроби такого перетинання, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять беззаперечні і достатні докази, які підтверджують наявність факту незаконного перетину державного кордону, тому жодним чином не доведено, що дії ОСОБА_1 були направленні на вчинення незаконного перетину, тобто спробою в розумінні ст.204-1 КУпАП, за якою притягується до відповідальності.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 204-1, 245, 247, 251-252, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі № 495/4611/22 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя