ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року смт. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н. Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Тернопільській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Проведеною камеральною перевіркою ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , юридична адресу суб`єкта господарювання: АДРЕСА_2 , встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 допустила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку щодо своєчасності подання до контролюючого органу податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2022 року: декларацію подано 18 серпня 2022 року, граничний термін подання 09 серпня 2022 року, чим порушено пп. 49.18.2 п. 49.19 ст. 49, п. 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Будучи належним чином повторно повідомленим про дату та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду рекомендованими поштовими відправленнями, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причину неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-4 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав,

За наявності передбачених законом підстав, а також з огляду на дотримання судом вимог ст.38, 277 КУпАП та враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пп. 51.1, ст. 51 Податкового кодексу України, платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу.

Відповідно до п.п. 49.18.2, п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, звітним періодом для подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску дорівнює календарному кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Форма податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі - Порядок) затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за № 111/26556 із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства фінансів України від 31.10.2018 р. № 863, від 26.05.2020 р. № 241, від 15.12.2020 р. № 773, від 19.08.2021 р. № 278.

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку Розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) з розбивкою по місяцях звітного кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий Розрахунок за календарний рік не подається. Якщо останній день строку подання податкового розрахунку припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Такий Розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку протягом звітного періоду.

Згідно п. 2 розділу II Порядку Розрахунок подається незалежно від того, виплачує чи не виплачує доходи платникам податку податковий агент та незалежно від того чи виплачені платником єдиного внеску суми такого внеску фактично після їх нарахування до сплати протягом звітного періоду. Пункт 3 розділу II Порядку передбачає, що Розрахунок подається до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Відповідальність за несвоєчасне подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку передбачена відповідно до пункту 119.1 статті 119 розділу II ПКУ з врахуванням строків давності, визначених статтею 102, підпунктом 52 -2 пункту 52 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX ПКУ, частиною 1 статті 163- 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року № 8073-Х із змінами та доповненнями.

Пунктом 52 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX "Перехідні положення" ПКУ встановлено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-4 КУпАП передбачена відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено з матеріалів справи та підтверджено довідкою ГУ ДПС у Тернопільській області ДПС України ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення №652/19-00-24-09 від 29 вересня 2022 року, згідно якого при проведенні камеральної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), встановлено, що ОСОБА_1 фізична особа-підприємець, допустила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку щодо своєчасності подання до контролюючого органу податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2022 року (декларацію подано 18 серпня 2022 року, граничний термін подання 09 серпня 2022 року), чим порушено пп. 49.18.2 п. 49.19 ст. 49, п. 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

- актом про результати камеральної перевірки щодо своєчасності подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2022 року ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) №03213/19-00-24-09/ від 24 серпня 2022 р., у відповідності до якого, перевіркою встановлено порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 та пункту 51.1 статті 51 глави 2 розділу II, підпункту б) пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, п. 1 розділу II Порядку, а саме; несвоєчасне подання Розрахунку за 2 квартал 2022 р., граничний термін подання якого припадав на 09.08.2022 р. Розрахунок подано 18.08.2022 р.

-запрошенням для складання, ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2022 року № 10448/6/19-00-24-09,

-рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення,

-актом № б/н від 22 вересня 2022 року неявки ФОП ОСОБА_1 складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення у визначений у запрошенні час.

За таких обставин, вважаю, що в діях ФОП ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, обставин, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи викладене та з урахуванням особи ОСОБА_1 , обставин, викладених у ст.ст.33-35 КУпАП, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1ст.163-4 КУпАП.

На думку суду застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КупАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КупАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-4КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя-підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків