ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1389/22 Справа № 202/4677/22 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Чернова О.С. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 21 липня 2022 року приблизно об 11.00 год., знаходячись за адресою: м.Дніпро, пр. Слобожанський, 76, здійснювала торгівельну діяльність без відповідних дозвільних документів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та захисник Чернов О.С. просять поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначають, що 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 була пасажиркою автобуса під час ДТП та отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим з 17 вересня 2022 року по 22 вересня 2022 року знаходилась на стаціонарному лікуванні, з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ознайомилась 05 жовтня 2022 року, а захисник 13 жовтня 2022 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом підприємницької діяльності, а лише проходила стажування у закладі Купиво, всупереч ст. 252 КУпАП не оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням.

ОСОБА_1 та захисник Чернов О.С. у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, зазначили в апеляційній скарзі прохання про розгляд справи у їх відсутність, у зв`язку з чим розгляд справи проведено за відсутності вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 08 вересня 2020 року. З матеріалів слідує, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 05 жовтня 2022 року, апеляційна скарга останньою разом з захисником Черновим О.С. вперше подана до суду першої інстанції 14 жовтня 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 була пасажиркою автобуса під час ДТП та отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим з 17 вересня 2022 року по 22 вересня 2022 року знаходилась на стаціонарному лікуванні, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 05 жовтня 2022 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, судом першої інстанції належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за здійснення господарської діяльності без одержання ліцензії певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

При цьому, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

В свою чергу, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Господарською діяльністю відповідно до п. 1. 32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» є будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі, коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року №222-VIII за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до положень, що містяться у роз`ясненнях Міністерства Юстиції України Про статус фізичної особи підприємця: проблеми застосування законодавства від 14 січня 2011 року, та вимог ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Як слідує з постанови місцевий суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, послався як на докази її винуватості на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського, письмові пояснення свідків та роздруківки фотографій.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 605035 21 липня 2022 року приблизно об 11.00 год., знаходячись за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, 76, ОСОБА_1 здійснювала торгівельну діяльність без відповідних дозвільних документів, вчинивши своїми умисними діями адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Однак, в матеріалах провадження відсутні докази, зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, на підтвердження того, що ОСОБА_1 є засновником або володільцем юридичної особи, чи фізичною особою підприємцем, або систематично здійснює господарську діяльність.

Крім того, як слідує з апеляційної скарги та не спростовано матеріалами справи ОСОБА_1 проходила стажування у закладі Купиво.

Зазначене дає підстави вважати, що ОСОБА_1 не здійснює реалізацію продукції з метою отримання прибутку, безпосередньо самостійно, систематично і на власний ризик, а лише проходила стажування з метою працевлаштування у заклад Купиво в якості найманого працівника.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що вчинені ОСОБА_1 дії, а саме продаж алкогольних напоїв, є регулярними та систематичними, що виключає можливість зробити висновок про здійснення нею господарської діяльності.

Також, суд першої інстанції на підтвердження винуватості посилається на письмові пояснення свідків, проте письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх показання не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, так як обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, тому на підставі наявних матеріалів справи апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, щодо якої складено протокол, що виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 та захисника Чернова О.С. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захиснику Чернову О.С. строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Чернова О.С. - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот