Справа № 725/5277/22
Провадження № 3/727/3317/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Чернівецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 247348 від 10 вересня 2022 року, - 09 вересня 2022 року о 23 годині 35 хвилин, у м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, б. № 5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault Scenic, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідала обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Вказані порушення діючого законодавства підпадають під дію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим 09 вересня 2022 року його автомобіль був припаркований на узбіччі в м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, б. № 5, так як біля будинку № 7 не було вільного місця. Даним автомобілем він не керував, і навіть не перебував у салоні зазначеного автомобіля, а знаходився поряд з ним. При цьому, до нього під`їхали працівники поліції і висунули звинувачення, що він порушив правила комендантської години, після чого запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Так як факту керування автомобілем з його боку не вбачалося, від відмовився від проходження зазначеного огляду та обстеження, після чого працівниками поліції було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що поліцейські безпідставно висунули відносно нього звинувачення у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так як цього не мало місця, у зв`язку з чим в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, на підставі чого просить звільнити його від адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шеремета І.С. заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поліцейські не надали достатніх доказів учинення ОСОБА_1 правопорушення, яке зазначено в протоколі. До справи про адміністратвпне правопорушення не було додано жодного доказу, який би підтверджував факт керування та факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Також в матеріалах справи відсутня постанова про адміністратвпне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка б підтверджувала обґрунтованість причини зупинки транспортного засобу.

Враховуючи доводи, викладенні ОСОБА_1 та його захисником Шереметою І.С., дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено відеозаписи фіксації зазначеної в протоколі події (476564, 476945), з яких вбачається, що таку відео фіксацію розпочато 09 вересня 2022 року о 23 годині 30 хвилин, при цьому ані факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , ані наявності самого транспортного засобу, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписи не містять. Відеозаписи починаються з того моменту, коли поліцейські знаходяться біля закладу охорони здоров`я разом із ОСОБА_1 і прямують у пішому порядку до внутрішньої частини приміщення для проведення відповідного огляду.

Тобто поліцейськими не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, після чого відмовився проходити огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

Диспозиція норми ч. 1 ст.130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший, це керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а другий, це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Тобто, з аналізу ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми настає виключно у разі керування або експлуатації транспортного засобу.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а.

Також, п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, відсутній.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначеному в протоколі місці та час.

Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу вказує на відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не представляється можливим встановити, яким саме чином був відсторонений ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та чи відсторонявся взагалі від керування таким транспортним засобом.

Також, в матеріалах справи відсутня постанова про адміністратвпне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка б підтверджувала обґрунтованість причини зупинки транспортного засобу останнього, якщо така зупинка взагалі мала місце.

Оскільки працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а процесуальні документи, складені відносно останнього, не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Таким чином, захисну версію ОСОБА_1 поданими документованими доказами спростувати в суді не вдалося.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, здійснений працівниками поліції порядок огляду відносно ОСОБА_1 не є законним, оскільки не відповідає ст. 266 КУпАП, обґрунтованості причини зупинки, як і фіксації самої зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та факту керування останнім транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки вказані в протоколі події, не відповідають фактичним обставинам справи, мають невідповідності та неточності та не підтверджуються наданими доказами, у тому числі й долученими до матеріалів справи відеозаписами, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, 221, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П.С. Гавалешко