Справа № 453/1111/22 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 33/811/1221/22 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, як притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Гриневича М.М., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і накладено стягнення у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 27.08.2022 близько 11:09 год. перебуваючи в житловому будинку в с. Дубина, Стрийського району Львівської області, повторно протягом року після підання його адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, нецензурно висловлювався в сторону своєї дружини ОСОБА_2 та словесно погрожував фізичною розправою, від чого могла б бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що розгляд справи відбувався за його відсутності, про наявність вказаної постанови, йому стало відомо, після скерування постанови на виконання. Після чого, ним 06.10.2022 була подана заява до Сколівського районного суду про ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується такою заявою в матеріалах справи.

Звертає увагу на те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення з доданими матеріалами надійшов до Сколівського районного суду Львівської області 12.09.2022 та 13.09.2022 була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. Він не був повідомлений про розгляд справи ні телефонограмою, ні sms- повідомленням. В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, проте останнє не могло бути доставлене на його адресу протягом того ж дня, коли воно було сформоване. Окрім того, як вбачається із довідки про причини повернення листа, останній був повернутий на адресу суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. З вказаного повідомлення про вручення також вбачається, що воно не стосується даної справи, оскільки на ньому міститься інший номер провадження справи, а саме №3/453/612/22, коли вірно №3/453/726/22.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що суд першої інстанції не здійснив належне дослідження дійсних обставин справи. Наголошує на тому, що сварку розпочала ОСОБА_2 , остання постійно провокує конфлікти в сім`ї. Він зі свого боку не звертався до поліції, оскільки бажав мирного вирішення конфлікту, сварки не вчиняв.

Між ними з потерпілою склались неприязні відносини. ОСОБА_2 часто провокує конфлікти та викликає поліцію, вважає, що наявний звичайний побутовий конфлікт, проте ніяк не домашнє насильство. Конфлікт на побутовому грунті та суперечка не є домашнім насильством в розумінні ст. 173-2 КУпАП

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дані про наслідки, які були спричиненні чи могли бути спричиненні потерпілій ОСОБА_2 , що є обов`язковою складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а його дії були вчинені умисно з метою заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілій.

ОСОБА_1 , його захисник Гриневич М.М. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що саме ОСОБА_2 постійно провокує конфлікти, між ними склались неприязні відносини, через поділ майна, тому ОСОБА_2 часто викликає працівників поліції.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду вважає законним. Додатково зазначила, що 27.08.2022 у неї із ОСОБА_1 виник побутовий конфлікт, у них неприязні відносини, через поділ майна, та те що у ОСОБА_1 інша жінка. Під час конфлікту ОСОБА_1 шарпав її за одяг та облив фарбою для волосся.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Гриневича М.М. на підтримання поданої апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_2 щодо законності судового рішення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

З огляду на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 06 жовтня 2022 року та того ж дня мав можливість ознайомитися з мотивами прийнятого рішення, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

З огляду на це, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №297855 від 09 вересня 2022 року, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 27.08.2022 близько 11:09 год. перебуваючи в житловому будинку в с. Дубина, Стрийського району Львівської області, вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, під час якого виражався в її сторону нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим могла бути заподіяна шкода моральному чи психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі нецензурні, брутальні висловлювання не утворюють домашнього насильства та складу адміністративного правопорушення. Тільки у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені висловлювання становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з наведеного вище протоколу, в такому особою, яка його склала, не зазначені наслідки, настання яких є обов`язковою умовою згідно з диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Неналежне оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відсутність конкретизації наведених вище даних, позбавило суд можливості об`єктивно встановити обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та прийняти законне рішення.

На переконання апеляційного суду, без усунення зазначених недоліків зробити однозначний висновок щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_1 не є можливим, відтак неповнота даних є істотною і апеляційний суд не наділений повноваженнями таку усунути.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, у матеріалах справи наявні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , а також рапорт інспектора ВП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Підгородецького В.В. які, по своїй суті, містять взаємовиключні відомості. Будь-яких інших доказів, які б доводили чи спростовували вину ОСОБА_1 суду не представлено.

За наведених обставин, суд позбавлений можливості встановити об`єктивну істину у даній справі.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок судді є передчасним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2022 року серії ВАВ №297855 стосовно ОСОБА_1 , як неповно з`ясовані та неналежно оформлені, - направленню до відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області для приведення матеріалів протоколу у відповідність до вимог закону, що дало б можливість прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючисьст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Сколівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - скасувати.

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2022 року серії ВАВ №297855 стосовно ОСОБА_1 направити до відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області для належного оформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк