Провадження № 3/127/6348/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №320505 від 27.08.2022 року, цього ж дня о 10 год. на автодорозі М-30 Стрий-Ізварине, 399 км, об`їзна дорога м. Вінниця, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА-RIO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу ARCE-0190, результат якого 0,68 проміле, проводився відеозапис.

В судовому засіданні захисник Мєєва Д.Д. заперечив щодо складених адміністративних матеріалів та суду пояснив, що відеозапис виготовлений з порушенням Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №100 від 03.02.2016 р. Відповідно до матеріалів справи дата останнього градуювання приладу Драгер 6810, який застосовувався до ОСОБА_1 15.02.2022 року, тоді як огляд на стан сп`яніння проведений 27.08.2022 р. Відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alkotest 6810» не внесений до переліку спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014, затвердженого Наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». Тест відносно ОСОБА_1 було проведено один раз, тоді як для перевірки його результату тест необхідно було провести двічі. При проведенні огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів завжди робиться два вимірювання алкотестером з інтервалом 5-10 хвилин для безсумнівності результату. Відповідно до керівництва з експлуатації аналізатора парів етанолу «Alkotest 6810» мають враховуватися межі допустимої похибки парів етанолу в повітрі, що видихається, в залежності від температури навколишнього середовища; під час тестування ОСОБА_1 температура навколишнього повітря на талоні Драгера зазначена +30°С. Відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р., ратифікованою Українською РСР 25.04.1974р., мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно з нормами міжнародного права, становить 0,25 мг/л повітря. Відповідно до ст. 266 КУпАП поліцейський повинен був відсторонити водія від керування транспортним засобом, коли у нього є підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. В даному випадку водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем. В порушення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» матеріалами справи не задокументовано порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. Захисник Мєєва Д.Д. звертає увагу і на розбіжність у температурних показниках. В талоні тесту на приладі Драгер 6810 температура повітря зазначена 30°С. станом на 10 год. 09 хв. 27.08.2022 р., тоді як згідно з показниками з сайту ОСОБА_2 температура навколишнього повітря 27.08.2022 р. о 9 год. складала 19°С. Така розбіжність в 10 градусів додатково ставить під сумнів показники прилада Драгера 6810 №ARCE 0190.

Заслухавши пояснення захисника Мєєва Д.Д. та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі з таких підстав.

Положеннями пункту 2.9. "а" ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо доводів захисника Мєєва Д.Д. про те, що відповідно до відомостей Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів "Газоаналізатор Drager Alcotest 6810" відсутній, суд їх відхиляє, тому що перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Alcotest 6810, включений до вказаного переліку.

Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав чинності 01.01.2016 року засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Положеннями ч.1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Цим Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Відповідно до листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України N 45 від 18.01.2018 на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів "Газоаналізатори Alcotest Drager 6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує правильність результатів вимірювання.

Таким чином, оскільки газоаналізатор Drager "Alcotest 6810" був введений у експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію N 7261/2007 від 10.02.2010 р., його використання після закінчення дії зазначеного свідоцтва є можливим за умов дотримання умов експлуатації та технічного обслуговування.

Щодо доводів захисника Мєєва Д.Д. про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння та не проходження приладом Drager "Alcotest 6810" калібровки у встановлений законом шестимісячний строк, суд вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджений спільним Наказом МВС України та МОЗ України N 1452/735 від 09.11.2015 року "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 1413/27858 від 11.11.2015 року.

Пунктами 1-7 розділу II Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1). Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3). Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 5). Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п. 6).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейським не поінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Alcotest 6810" в Розділі "Інтервали технічного обслуговування" передбачені інтервали технічного обслуговування приладу перевірка калібровки кожні шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 27.08.2022 року за допомогою приладу газоаналізатору Drager "Alcotest 6810", серійний номер №ARCE 0190, дата останньої повірки якого 15.02.2022 р., тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку.

Доказом, що ставить під сумнів правильність результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння газоаналізатором Drager "Alcotest 6810", серійний номер №ARCE 0190, 0,68 проміле, є суттєва розбіжність в показниках температури навколишнього повітря (в талоні приладу +30,0°С о 10 год. 09 хв. 27.08.2022 р. та витягу із сайту Sinoptik про те, що 27.08.2022 р. в м. Вінниці температура навколишнього повітря о 9 год. становила +19°С, о 12 год. + 25°С. Щодо безперервного відеозапису на відеореєстратор суд зазначає наступне.

Згідно з п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 №100 після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним, тобто переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом. Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, де вказано, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. З приводу цієї обставини суд керувався і постановою Верховного суду від 18.07.2019 р. в справі №216/5226/16-а.

У випадку в справі відносно ОСОБА_1 відеозапис переривався, на СD-диску міститься два окремих файли, а відтак такий запис не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Отже, в цій ситуації протокол про адміністративне правопорушення, талон приладу Драгер, строк повірки якого закінчився, та не безперервний відеозапис не можуть бути визнані належними доказами в справі в розумінні статті 251 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в цьому випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, що встановлені в судовому засіданні, відповідно до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 .

Такі факти, на переконання суду, унеможливлюють однозначно оцінити дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та дотримання поліцейським порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Щодо правомірності зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Матеріали справи не містять доказів, як-то рапорт поліцейського, постанова в справі про адміністративне правопорушення про те, що 27.08.2022 р. біля 10 год. на автодорозі М-30 Стрий-Ізварине, 399 км, об`їзна дорога м. Вінниця, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА-RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і при цьому порушив Правила дорожнього руху, що б слугувало законній вимозі поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Постанова Верховного суду України від 10.07.2020 року, справа № 420/647/19).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі №199/7360/17(2-а/199/252/17).

За загальним правилом не можуть братись до уваги докази, одержані із порушенням порядку, встановленого для їх отримання.

Відповідно до вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, вимогу працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння за місцем зупинки транспортного засобу можна вважати законною за сукупності таких умов:

здійснення особою керування транспортним засобом, тобто забезпечення шляхом впливу на системи управління транспортним засобом його руху;

зупинки транспортного засобу у встановленому статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» порядку і підставах, що, зокрема підстава зупинки у виді порушення ПДР України, має бути у встановленому порядку задокументована;

наявність у водія ознак сп`яніння, що визначені пунктами 3, 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, діючому в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Керуючись положеннями ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що як і у кримінальному провадженні, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання належить вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП належить закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 247, 251, 266, 268, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя