КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 372/2786/22 Головуючий у суді першої інстанції - Кравченко М.В.
Номер провадження № 33/824/3266/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Мороз Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Корзаченком Володимиром Миколайовичем, на постанову Обухівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №070731 вбачається, що 14 вересня 2022 року о 07 годині 30 хвилин за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 110, водій ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів, а саме 7 осіб (підвозив працівників Київського картонно-паперового комбінату) на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ 416» державний номерний знак НОМЕР_1 , без документу дозвільного характеру, а саме: без договору на перевезення працівників «ККПК» та ФОП « ОСОБА_2 », чим порушив вимоги ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Корзаченко В.М. подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що ані працівники патрульної поліції, ані суд першої інстанції не конкретизували який абзац, пункт або частину статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» порушив ОСОБА_1 .

Захисник Корзаченко В.С. звертає увагу, що на аркуші справи 13 наявний паспорт №52 автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень. Захисник наголошує, що ОСОБА_1 відповідно до вимог закону мав мати при собі лише наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України. При цьому, інші документи, передбачені законом - це документи, передбачені п.2.1. Правил дорожнього руху України, а саме поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Апелянт звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не мав при собі договору на перевезення працівників «ККПК» та ФОП « ОСОБА_2 », однак вказаного не передбачено статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Доводами апеляційної скарги є також те, що ОСОБА_1 працює водієм у ФОП ОСОБА_2 і аж ніяк не є посадовою особою, тобто навіть не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення. Крім того, ФОП « ОСОБА_2 », починаючи з 26 травня 2011 року має діючу ліцензію Міністерства транспорту та зв`язку України з дозволеним видом робіт - внутрішні перевезення пасажирів автобусами, яка має необмежений строк дії. Враховуючи зазначені обставини, ОСОБА_1 не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП та взагалі не є його суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки навіть у разі відсутності дозвільних документів відповідальність за таке правопорушення має нести виключно посадова особа підприємства - суб`єкт господарювання, де він працює.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_1 - Корзаченко В.М. просив скасувати постанову Обухівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 , адвоката Корзаченка В.М., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 164 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду недостатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №070731 вбачається, що 14 вересня 2022 року о 07 годині 30 хвилин за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 110, водій ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів, а саме 7 осіб (підвозив працівників Київського картонно-паперового комбінату) на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ 416» державний номерний знак НОМЕР_1 , без документу дозвільного характеру, а саме: без договору на перевезення працівників «ККПК» та ФОП « ОСОБА_2 », чим порушив вимоги ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП (а.с.2).

Також в матеріалах справи містяться протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_1 від 14 вересня 2022 року, в яких зазначено, що ОСОБА_1 працює за трудовим договором в якості водія у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 і саме в останього і знаходить договір на перевезення пасажирів (а.с.3).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Як зазначено вище, законодавець визначив однією з обов`язкових ознак підприємництва систематичність, тобто неодноразове виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Ліцензію на право надання послуг з перевезення пасажирів може отримати лише суб`єкт підприємницької діяльності.

ОСОБА_1 не є зареєстрованим суб`єктом підприємницької діяльності, а тому він не може отримати ліцензію на даний вид діяльності, у зв`язку з цим не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, що полягає у здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності та підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є найманим працівником, а саме водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується наданою копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.67-68).

Відповідно до положень статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса- посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 надав письмові пояснення відповідно до яких вказав, що договір на перевезення пасажирів та паспорт маршруту знаходяться у директора ОСОБА_2 (а.с.3).

Таким чином, водій ОСОБА_1 не мав мати при собі договору на перевезення працівників «ККПК» та ФОП « ОСОБА_2 », оскільки вказана вимога стосується автомобільного перевізника, а не водія автобусу.

До матеріалів справи долучено паспорт №52 автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень, де міститься також схема та розклад маршруту, договір №01/04/2021 на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню пасажирів автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні від 30 березня 2021 року, укладений між ТОВ «Підприємство «Троїцька Артіль» та ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», а також договір №01/01/2021-1 про послугу перевезення пасажирів автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні від 30 березня 2021 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Підприємство «Троїцька Артіль», де, зокрема, значиться транспортним засіб, який обслуговує маршрут - «MERCEDES-BENZ 416» державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.13-33, 34-41, 42-53).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність всіх дозвільних документів, які передбачені законом, для здійснення регулярних спеціальних пасажирських перевезень.

Суд не уповноважений законом збирати докази винуватості особи. Обов`язком суду є перевірити та оцінити докази, їх достатність та достовірність, які зібрані посадовою особою, яка склала протокол, а також докази сторони захисту для ствердження своєї позиції.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Обухівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Корзаченком Володимиром Миколайовичем, задовольнити.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський