Справа №333/8744/21
Провадження №3/333/369/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участю захисників Білоуса С.А., Мухіна А.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 20.11.2021 року, приблизно о 05 год. 10-12 хв., по пр. Соборному, 18 у м. Запоріжжі керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом у медичному закладі Комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає та відповідно до вимог ст.63 Конституції України відмовляється надавати будь-які пояснення.

У судовому засіданні захисник Мухін А.А. заявив клопотання про закриття провадження, зазначивши, що факт керування 20.11.2021 року саме ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшов свого підтвердження в наданих суду матеріалах справи, а самі матеріали зібрані, як і проведення огляду на стан сп`яніння, із порушенням вимог законодавства, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

По-перше, ст.15 Закону України «Про національну поліцію» передбачено функціонування територіальних органів поліції та їх діяльність у межах дислокації. Територія м. Запоріжжя відноситься до компетенції Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений інспектором взводу 3 БПП у м. Мелітополі Васильєвою Л.В., тобто особою, що не є компетентною на складання протоколів в зоні дії іншого територіального органу патрульної поліції. Даних про відрядження, або інших підстав, які надають можливість інспектору взводу з БПП у м. Мелітополі складати протоколи у м. Запоріжжя, до протоколу не долучені, тому захисники вважають дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, неналежними доказами.

По-друге, згідно з п.1.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу тa швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином, проведення огляду у закладі охорони здоров`я можливим лише у випадку відмови особи від проходження огляду на місці або незгоди з його результатами. Матеріали справи не містять даних про пропонування ОСОБА_1 проходження огляду на місці зупинки або його незгоди із таким оглядом, через що, на думку захисників, порушена процедура проведення огляду.

По-третє, відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. На порушення зазначених вимог, поліцейський спілкувався із ОСОБА_1 п`ять хвилин, і не вказавши на ознаки сп`яніння - запропонував пройти огляд. В той же час, жодна з ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не була присутня.

По-четверте, відповідно до п.3. 7-9 Інструкції обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або речовини, з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. При цьому використання для лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними (п. 3. 22). На порушення зазначених вимог, матеріали відеофіксації, зокрема файл №, не містить даних про лабораторне дослідження по визначенню стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , має місце підтвердження проведення тесту на наявність в організмі марихуани, проте не знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

По-п`яте, згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, застосування працівниками поліції технiчних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1). Включення відеореєстратора здiйснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спецiальноi поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореестратора та освітлення відеозапис здійснюється у вiдповiдному режимі денноi або нічної зйомки (розділ 3 п.2).

Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями Правил дорожнього руху України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Натомість, долучені до протоколу матеріали відео фіксації, зокрема перший файл -, де запис починається о 05-14, та водій стоїть біля автомобіля i о 05-18 (за даними протоколу) керування транспортним засобом не здійснює. Таким чином, факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем 20.11.2021 о 05-18 год. не знайшов свого підтвердження в матеріалах справи, а досліджений відеозапис спростовує викладені у протоколі відомості.

Захисник Білоус С.А. підтримав клопотання ОСОБА_2 , зазначивши, що експрес-тест смужки індикаторного типу, який використовувався під час огляду на стан сп`яніння, не є професійним приладом вимірювальної техніки, як того вимагає наказ МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року. Тобто, фактично відносно біологічного середовища, відібраного у ОСОБА_1 не проводилося лабораторне дослідження, так як використаний експрес-тест смужки надає лише первинну інформацію.

Крім того, звернув увагу суду, що фактично не встановлено час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковим у даному випадку.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вислухавши доводи захисників Мухіна А.А. та Білоуса С.А., вивчивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.9а Правил Дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п.9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.2-4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Аналогічна норма міститься і у Розділі III «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Незважаючи на не визнання вини у скоєнні адміністративного правопорушення, зазначену вище позицію захисників Мухіна А.А. та Білоуса С.А., вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №329689 від 20.11.2021 року, згідно яких встановлено дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.11.2021 року (час направлення: 05 год. 20 хв.), згідно з якими підставою для проведення огляду став факт встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 , складеного 20.11.2021 року лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (марихуана);

- даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5931 від 20.11.2021 року (час заповнення 05 год. 50 хв.), згідно яких лікар ОСОБА_3 виявив у ОСОБА_1 : поведінка обстежуваної особи ейфорійна, балакуча, метушлива; мовна здатність - трохи прискорена; рухова сфера посилена; точні рухи нечіткі; запах алкоголю відсутній. Відповідно до результатів лабораторних тестів (сечі) у ОСОБА_1 виявлено марихуана. На підставі вказаних даних лікар надав заключний діагноз: наркотичне сп`яніння (марихуана);

- результатом імунохроматографічного дослідження від 20.11.2021 року, згідно якого стосовно біологічного середовища (сеча), відібраного у ОСОБА_1 проводилося дослідження на марихуану, метамфетамін. Виробник тест-систем «Wondfo». Результат на марихуану позитивний. Долучена декларація про відповідність тест-систем «Wondfo».;

- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського DSJХ 300078_АР0078 (відеофайл «», час 0:13:00), переглянутим в судовому засіданні, з якого вбачається, що лікар ОСОБА_3 під час дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 виявив в організмі останнього наявність марихуана.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

Перевіряючи доводи захисників, що поліцейська ОСОБА_4 не мала права складати протокол про адміністративне правопорушення, так як є працівником іншого територіального органу поліції, судом була витребувана інформація з УПП в Запорізькій області. Згідно відповіді з УПП в Запорізькій області ОСОБА_4 була призначена на посаду поліцейського взводу №3 БПП в м. Мелітополь УПП в Запорізькій області (наказ №868 о/с від 11.11.2019 року). Відповідно до положень ЗУ «Про Національну поліцію», посадової інструкції поліцейського (інспектора), розстановки сил та засобів батальйону №4 на 20.11.2021 року, працівники УПП в Запорізькій області ДПП, однією з яких являлася ОСОБА_4 , були уповноважені здійснювати патрулювання та складати адміністративні матеріали на території Комунарського району м. Запоріжжя. Розстановка сил та засобів батальйону №4 УПП містить у собі відомості, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції, тому надати її неможливо.

Отже, надані УПП в Запорізькій області документи свідчать, що ОСОБА_4 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення була діючим працівником УПП в Запорізькій області. Події відбувалися у м. Запоріжжя, яке входить до обслуговування батальйонів УПП в Запорізькій області. У судді відсутня інформація, про те, що відносно ОСОБА_4 проводилося службове розслідування за фактом перевищення своїх службових повноважень та складання протоколу про адміністративне правопорушення не на території обслуговування, тому вважаю, що дії ОСОБА_4 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і збору адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_5 відповідали чинному законодавству.

Твердження захисників про те, що працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 не вказала ознаки наркотичного сп`яніння, спростовуються відеозаписом нагрудної камери поліцейського DSJХ 300078_АР0078 (відеофайл «1», час 0:07:25-45), з якого вбачається, що поліцейська зазначила про те, що вона у ОСОБА_1 виявила ознаки наркотичного виявила, а саме: виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; зіниці очей, що не реагують на світло. Крім того, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського DSJХ 300078_АР0078 (відеофайл «», час 0:01:10 0:01:30), ОСОБА_1 по телефону комусь повідомляє, що працівники поліції подивилися йому в очі і таким чином встановили наявність ознак сп`яніння.

Доводи захисників з приводу місця проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно п.12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння вказаною Інструкцією, не передбачено.

Враховуючи, що поліцейський після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , під час спілкування з останнім виявила ознаки наркотичного сп`яніння, тому, відповідно до вимог вказаного пункту Інструкції № 1452/735 працівники поліції доставили ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, де і був проведений відповідний огляд на стан сп`яніння. В даному випадку суд не вбачає порушення з боку поліцейських процедури проведення огляду.

Твердження захисників що експрес-тест смужки індикаторного типу, який використовувався під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , не є професійним приладом вимірювальної техніки, як того вимагає Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 року і фактично відносно біологічного середовища, відібраного у ОСОБА_1 не проводилося лабораторне дослідження, також не відповідає дійсності.

Відповідно до п.п. 7, 8, 9, 12 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації.

Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціє є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.

За даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5931 від 20.11.2021 року та результату імунохроматографічного дослідження від 20.11.2021 року, в організмі ОСОБА_1 виявлена марихуана.

Таким чином, вважаю, що медичний огляд ОСОБА_1 щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, а доводи захисника про те, що дані тесту є лише попереднім результатом, і не відноситься до лабораторних досліджень, а тому медичний висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом та на його основі складений протокол про адміністративне правопорушення, не можуть вважатися належними та достовірними доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є необґрунтованими.

Крім того, суддя звертає увагу, що свій висновок лікар-нарколог прийняв на підставі і результатів імунохроматографічного дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 і клінічного огляду останнього.

До доводів захисників, що не встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд відноситься критично. Так, дійсно на дослідженому під час судового розгляду відеозаписі з нагрудної камери поліцейського DSJХ 300078_АР0078 (відеофайл «1») не вбачається сам факт зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Водночас, під час спілкування з поліцейським, ОСОБА_1 зазначає, що він їде на роботу і дуже поспішає, намагається надати працівнику поліції документи, що надають саме водії транспортних засобів. Також, ОСОБА_1 по телефону повідомляє, що його зупинили поліцейські (відеофайл «1», час 0:02:39 0:02:45).

Стосовно часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №329689 від 20.11.2021 року, ОСОБА_1 керував автомобілем 20.11.2021 року о 05 год. 18 хв.

Водночас, з дослідження відеозапису (відеофайл «1») вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не пізніше 05 год. 14 хв., так як о 05 год. 14 хв. 43 сек. працівник поліції вже спілкується із ОСОБА_1 позаду транспортного засобу.

Враховуючи вказані обставини, вважаю, що під час судового розгляду встановлено, що часом керування ОСОБА_1 транспортним засобом 20.11.2021 рокує: 05 год. 10-12 хв.

Отже, суддею дійсно встановлено, що працівник поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення допустила помилку у зазначенні часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Водночас, враховуючи суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незначну різницю між зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення та дійсному часі, вважаю, що вказана помилка не є суттєвою і такою, що порушила певні права та інтереси ОСОБА_1 , а також такою, що має вплинути на загальну оцінку доказів у даній справі.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та непричетність до нього ОСОБА_1 , суду не надано і не встановлено під час судового розгляду.

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є достатніми, допустимими та належними, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, а саме: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність фактів про притягнення його до адміністративної відповідальності у сфері безпеки руху, у т.ч. за ст.130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Згідно довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 24.02.2016 року, у зв`язку з цим, вважаю, що до останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до вимог п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод