Номер провадження: 33/813/636/22
Номер справи місцевого суду: 496/2189/21
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Добрянської Н.О., адвоката Гудз С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду м. Одеси від 24 березня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 24 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

З вказаної постанови вбачається, що 15.05.2021 року о 19:00 год. в с. Нерубайське по Київському шосе 459 ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE державний номер НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не скористався допомогою сторонніх осіб внаслідок чого скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем DAF державний номер НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 , в результаті чого авто отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.9 Правил дорожнього руху, за яке настає відповідальність за ст.. 124 КУпАП. Після виклику поліцейських, з`ясувалось, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різки зміни настрою, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння та продування приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, будучи причетним до ДТП. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою Біляївського районного суду Одеської області від 24 березня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння та взагалі не керував транспортним засобом MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE державний номер НОМЕР_2 , даний транспортний засіб стояв не рухаючись. Судом першої інстанції не було оцінено і того факту, що заднім ходом ОСОБА_1 не міг здавати, бо відсутня перешкода у русі вперед;

2)Адміністративні матеріали не містять даних щодо наявності пошкоджень транспортних засобів, як необхідний елемент об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого диспозицією ст..124 КУпАП;

3)Суд першої інстанції не викликав свідків, а також потерпілого для надання ними особистих пояснень у зв`язку із чим прийшов до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 ;

4)ОСОБА_1 відмовився проходити тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки був обізнаний про його несправність та некоректність показів, однак наполягав поїхати до медичного закладу. Працівники поліції відповіли, що їм ніколи витрачати свій час на це, нікуди його не повезуть, та що відмови достатньо для складання протоколу. ОСОБА_1 вважав, що даний факт буде зафіксовано на боді камеру, однак працівники поліції і цього не зробили;

5)Матеріали справи на містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейські у встановленому законодавством порядку не направляли водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, визнати що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Гудз С.С. діючого в інтересах ОСОБА_1 який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина останнього доведена та підтверджена належними та допустимим доказами.

Суд апеляційної інстанції не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Під час апеляційного розгляду справи, були повторно досліджені докази, які мстяться в матеріалах справи, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №098857 від 15.05.2021 року з якого вбачається, що 15.05.2021 року в с. Нерубайське, по Київському шосе 459 км. ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE державний номер НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не скористався допомогою сторонніх осіб внаслідок чого скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем DAF державний номер НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 , в результаті чого авто отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.9 Правил дорожнього руху, за яке настає відповідальність за ст. 124 КУпАП.

-протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №098858 від 15.05.2021 року, з якого вбачається, що 15.05.2021 року в с. Нерубайське, по Київському шосе 459 км. ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE державний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різки зміни настрою, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння та продування приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, будучи причетним до ДТП. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

-схема місця ДТП на якій зафіксовано положення транспортних засобів на момент прибуття працівників поліції;

-письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 15.05.2021 року приблизно о 16:00 год. він зупинився на автозаправці WOG, яка знаходиться на автодорозі М05 Київ-Одеса. Припаркував свій автомобіль DAF державний номер НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 на парковці із сторони м. Одеса в бік м. Київ та ліг відпочивати. Приблизно через 1,50 год. почув удар в свій напівпричіп. Вийшовши з автомобіля побачив, що з його напівпричепом, зіткнувся автомобіль MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE державний номер НОМЕР_2 . Водій даного транспортного засобу був з явними ознаками сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожн6ини рота, різке зміна настрою);

-письмові пояснення ОСОБА_3 з яких вбачається, що 15.05.2021 року приблизно о 17:30 год. він став очевидцем події, яка трапилась на парковці АЗС «WOG», коли автомобіль MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE державний номер НОМЕР_2 , який рухався заднім ходом та допустив зіткнення з автомобілем DAF державний номер НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 . Водій автомобіля MAN державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння очей, тремтіння рук, різка зміна настрою та агресивною поведінкою. В його присутності ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння та продуття алкогольного тестеру «Драгер»;

-письмові пояснення ОСОБА_4 з яких вбачається, що 15.05.2021 року приблизно о 17:30 год. він став очевидцем події, яка трапилась на парковці заправки WOG, коли автомобіль MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE державний номер НОМЕР_2 , який здавав заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем DAF державний номер НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 . ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння очей, тремтіння рук, різка зміна настрою;

-письмові пояснення ОСОБА_5 з яких вбачається, що 15.05.2021 року приблизно о 17:30 год. він став очевидцем події, яка трапилась на парковці заправки WOG, коли автомобіль MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE державний номер НОМЕР_2 , який здавав заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем DAF державний номер НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 . Водій автомобіля MAN державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння очей, тремтіння рук, різка зміна настрою.

Апеляційним судом встановлено, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови суду першої інстанції взагалі не містить викладу фактичних обставин правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, які були встановленні безпосередньо судом під час розгляду справи.

Проте суд першої інстанції послався на докази, які підтверджують винні дії ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, які містяться в матеріалах справи, а саме: на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098857 від 15.05.2021 рок, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Частиною 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.9 ПДР України.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України, - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд мав вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відносно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, за порушення ним п. 10.9 Правил дорожнього руху України з причини того, що він, на думку робітника патрульної поліції, керуючи вантажним автомобілем MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE державний номер НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не скористався допомогою сторонніх осіб внаслідок чого скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем DAF державний номер НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 .

Розглянувши питання щодо порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, застосувавши стандарт доведення «поза розумним сумнівом» , дослідивши презумпцію факту і права та співставивши схему місця ДТП, складену співробітниками поліції з відповідями, суд першої інстанції не взяв до уваги, що матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів на підтвердження винних дій ОСОБА_6 , а саме матеріали справи не містять фото або відеофіксації даної події. В матеріалах справи відсутні докази того, які саме пошкодження мали транспортні засоби.

Виходячи з викладеного суд апеляційної інстанції скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд приймає нову постанову про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується

З матеріалів справи вбачається, що протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, був складений 15.05.2021 року. Постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена 24.03.2022 року тобто поза межами строку притягнення встановленого законом.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Окрім того, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він відмовився проходити тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки був обізнаний про його несправність та некоректність показів, однак наполягав поїхати до медичного закладу. Працівники поліції відповіли, що їм ніколи витрачати свій час на це, нікуди його не повезуть, та що відмови достатньо для складання протоколу.

Зважаючи на те, що пояснення ОСОБА_1 суперечать письмовим поясненням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а матеріали справи не містять відеозапису, у суду апеляційної інстанції відсутня можливість щодо доведення винних дій останнього. Крім того суд першої інстанції викликав неодноразово (4 рази) в судові засідання, як свідків, які надали свої письмові пояснення, так і поліцейського СРПП ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак у судові засідання викликані особи не з`явилися. Не з`явилися вони і до суду апеляційної інстанції.

З листа Головного управління національної поліції в Одеській області відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 №61.4-2721 від 22.06.2021 року вбачається, що відеофіксація події поліцейським не проводилась, причини відсутності фіксації не вказані.

П. 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3 розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, так як доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження при розгляді справи. Судом першої інстанції при винесенні постанови не було в повному обсязі дотримано вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП, а саме судом не було перевірено наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим суд неправильно встановив фактичні обставини справи та визнав ОСОБА_1 винним у його вчиненні.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 24 березня 2022 року скасувати.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова