Провадження № 3/641/119/2022 Справа № 641/8121/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює заступником генерального директора з загальних питань ДП «Завод імені В.О. Малишева», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч. ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшли адміністративні матеріали з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 544 від 04.10.2021 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника генерального директора з загальних питань ДП «Завод ім. В.О. Малишева», будучи згідно пп. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, при підписанні Розпорядження №213 від 17.12.2019 року на погодження встановлення з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року персонального окладу ОСОБА_2 за виконання особливо відповідальних робіт, яка є близькою особою, а саме дружиною, мав в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді підвищеного персонального окладу. На момент зазначених подій у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів між його приватним інтересом та виконанням його службових повноважень та він не повідомив про це безпосереднього керівника, а саме керівництво ДП «Завод ім. В.О. Малишева», не виконав при цьому вимоги п.2 ч.1 ст. 28 Закону №1700-VII, та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 545 від 04.10.2021 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника генерального директора з загальних питань ДП «Завод ім. В.О. Малишева», будучи згідно пп. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону при підписанні Розпорядження №213 від 17.12.2019 року на погодження встановлення з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року персонального окладу ОСОБА_2 за виконання особливо відповідальних робіт, яка є близькою особою, а саме дружиною, мав в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді підвищеного персонального окладу. На момент зазначених подій у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів між його приватним інтересом та виконанням його службових повноважень, про який він не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися, безпосереднього керівника та не вжив заходи щодо його врегулювання. В умовах зазначеного конфлікту інтересів ОСОБА_1 особисто прийняв участь у підписанні Розпорядження, не виконав при цьому вимоги п.2 ч.1 ст. 28 Закону №1700 -VII, та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172 -7 КУпАП.

Постановою суду від 14.12.2021 року вказані справи об`єднані в одне провадження.

Постановою суду від 15.12.2021 року строк розгляду справи зупинено на період хвороби ОСОБА_1 на підставі ч.4 ст. 277 КУпАП.

Постановою суду від 22.02.2022 року розгляд справи відновлено.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого чч.1,2 ст.172-7 КУпАП не визнав, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, що відповідно до наказу генерального директора ДП «Завод ім. В.О. Малишева» (далі Підприємства) від 08.07.2019 року №158-к його було призначено на посаду заступника генерального директора з загальних питань з 09.07.2019 року. Згідно наказу генерального директора Підприємства від 24.09.2019 року № 81 ОСОБА_2 була прийнята на посаду першого заступника директора філії ДП «Завод ім. В.О. Малишева» «Житлово-побутовий комплекс», який згідно посадової інструкції безпосередньо підпорядковується директору філії ДП «Завод ім. В.О. Малишева» «Комбінат громадського харчування». Та про те, що у складі відокремленого структурного підрозділу філії ДП «Завод ім. В.О. Малишева» «Житлово-побутовий комплекс» буде працювати його дружина ОСОБА_2 одразу повідомив генерального директора Підприємства , на той час ОСОБА_3 , в подальшому, після зміни керівника Підприємства у листопаді 2019 року, новопризначеному генеральному директору ДП «Завод ім. В.О. Малишева» ОСОБА_4 було також відомо про існування вказаних обставин. 17.12.2019 року ОСОБА_4 було підписано розпорядження №213 на погодження встановлення з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року персонального окладу ОСОБА_2 . Вказав, що прийняття такого рішення є прерогативою лише керівника Підприємства, за поданням керівника структурного підрозділу (директора філії ДП «Завод ім. В.О. Малишева» «Житлово-побутовий комплекс»), узгоджене з профспілковим комітетом. А в його посадові обов`язки, як заступника генерального директора з загальних питань, входило візування вказаних розпоряджень. Вказував, що не ознайомлений з антикорупційною програмою ДП «Завод ім. В.О. Малишева», затвердженою наказом генерального директора Підприємства №136 від 12.01.2019 року.

Крім того, просив суд витребувати у ДП «Завод ім. В.О. Малишева» оригінал Колективного договору 2015 -2020 років з додатками, прийнятими у травні 2019 року щодо встановлення персональних окладів окремим працівникам за виконання особливо відповідальних робіт; накази, розпорядження про встановлення персональних окладів працівникам філії ДП «Завод ім. В.О. Малишева» «Житлово-побутовий комплекс», які були нараховані та виплачені у травні 2019 року; оригінал антикорупційної програми ДП «Завод ім. В.О. Малишева», затвердженої наказом генерального директора Підприємства №136 від 12.01.2019 року, оригінал цього наказу та інформацію щодо ознайомлення працівників підприємства з вказаною програмою; оригінал наказу №384 від 28.07.2021 року «Про створення комісії та проведення службової перевірки» та довідку щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 заробітної плати за 2019 рік тощо.

Прокурор вважала доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП та просила накласти адміністративне стягнення в межах санкції відповідної статті. Проти задоволення клопотання ОСОБА_1 , щодо витребування документів заперечувала, вважала його не обґрунтованим.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши додані до протоколів матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відносно клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Натомість ОСОБА_1 не обґрунтовано значення вказаних документів для вирішення даної справи, тому у задоволенні клопотання щодо витребування доказів суд відмовляє через його необґрунтованість.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст. 172-7 КУпАП настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, відповідальність за ч.2 цієї статті у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів .

Згідно наказу №158-к від 08.07. 2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника генерального директора з загальних питань ДП «Завод ім. В.О. Малишева» з 09.07.2019 року.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» посадових осіб юридичних осіб публічного права віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону».

Згідно пп. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В примітці до ст. 172-7 КУпАП та п.11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання повноважень.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно п.3 роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, для встановлення реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, по-третє, така суперечність не може впливати, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення чи вчинення дій. Отже, конфлікт інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» має місце у випадках, коли приватний інтерес особи впливає або суперечить об`єктивності чи неупередженості при прийнятті нею рішень.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів та норм, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

При цьому, приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Дискреція це можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень.

Згідно розпорядження №213 від 17.12.2019 року за підписом в.о. генерального директора ОСОБА_4 відповідно до чинного на підприємстві Положення про порядок встановлення персональних окладів окремим працівникам за виконання особливо відповідальних робіт (додаток №3 до Колективного договору на 2015-2020 роки) встановлено з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року персональний оклад ОСОБА_2 у розмірі 18000 грн. за виконання особливо відповідальних робіт. Вказане розпорядження погоджено Головою профспілкової організації Підприємства ОСОБА_5 , першим заступником генерального директора ОСОБА_6 , заступником генерального директора з загальних питань ОСОБА_1 , начальником економічного управління ОСОБА_7 , начальником відділу організації праці та заробітної плати ОСОБА_8 .

Згідно Статуту ДП «Завод ім. В.О. Малишева», затвердженого Наказом Державного концерну «Укроборонпром» від 22.08.2019 року управління Підприємством здійснюється його керівником (Генеральним директором), який підзвітний Концерну (п.7.2 Розділу 7 ). Переважне право призначати виконуючого обов`язки керівника Підприємства у разі тимчасової відсутності керівника Підприємства має Концерн ( п. 7.3 Розділу 7).

Керівник Підприємства обирає форму і систему оплати праці, установлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, посадових окладів, винагород, надбавок і доплат з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством ( п. 7.7. Розділу 7).

Згідно п. 1.3 Розділу 1 посадової інструкції заступника генерального директора з загальних питань ДП «Завод ім. В.О. Малишева» затвердженої Генеральним директором Підприємства ОСОБА_3 в 2019 році заступник генерального директора з загальних питань підпорядковується виключно генеральному директору ДП «Завод ім. В.О. Малишева» чи особі, що його заміщує.

В той же час, посадова інструкція заступника генерального директора з загальних питань ДП «Завод ім. В.О. Малишева» не містить обов`язків та завдань останнього у сфері оплати праці.

Отже, встановлення посадових окладів на Підприємстві віднесено до повноважень саме керівника цього підприємства.

Натомість, суду не доведено, що погодження вказаного розпорядження ОСОБА_1 впливало чи могло вплинути на встановлення ОСОБА_2 зазначеного вище посадового окладу.

Суду не надано доказів наявності у ОСОБА_1 факту суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій прояв або вплив на прийняття рішення; наявності повноважень на прийняття рішення та наявності факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення генерального директора ДП «Завод ім. В.О. Малишева» ОСОБА_4 на адресу Голови комісії по проведенню службової перевірки ОСОБА_9 , в яких останній доводить до відома, що ОСОБА_1 не повідомляв його про наявність потенційного конфлікту інтересів у зв`язку з займанням його дружиною ОСОБА_2 посад, які входять до сфери його відповідальності як посадової особи Підприємства у період з 01.01.2020 року по 09.08.2021 року, та не повідомив про вчинення ним дій (погодження планів, звітів, проектів наказів щодо встановлення окладу та ін.) по відношенню до його дружини ОСОБА_2 , які були вчинені в умовах реального конфлікту інтересів у період з 01.01.2020 року по 09.08.2021 року.

Тоді як, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів при підписанні на погодження Розпорядження №213 від 17.12.2019 року.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку не відбулись події адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, та, відповідно, у діях ОСОБА_1 склад таких правопорушень відсутній, у зв`язку з чим провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247,ст.ст.251-252,268,277,283-285,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя- І. В. Зелінська