Справа № 128/3061/21
Провадження № 33/801/920/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 29 вересня 2022 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись з цією постановою, 22 жовтня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що оскаржувану постанову його адвокат Шибінський О.В. отримав лише 13 жовтня 2022 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження слід рахувати з 13 жовтня 2022 року.

В судове засідання, належним чином повідомлені, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Шибінський О.В. не з`явились. Адвокат Шибінський О.В. до апеляційного суду подав заяву про відкладення розгляду апеляційної скарги, яка мотивована тим, що він перебуває у відпустці без збереження заробітної плати.

Вказана заява не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості самостійно з`явитись до апеляційного суду для захисту своїх прав.

Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року задоволенню не підлягає з огляду на таке.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його адвокат Шибінський О.В. були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. ОСОБА_1 був повідомлений шляхом надсилання SMS-повістки за номером телефону НОМЕР_1 , про що він сам просив у заявці на отримання судової повістки у електронній формі за допомогою SMS повідомлення від 25 листопада 2022 року (а.с. 4). Відповідно до довідки про доставку SMS, повістка про виклик до суду на 22 вересня 2022 року доставлена ОСОБА_1 09 вересня 2022 року на вказаний ним у заявці номер телефону (а. с. 33, зворот).

Повідомлення про виклик до суду на 22 вересня 2022 року було надіслано і на електронну адресу захисника ОСОБА_1 , адвокату Шибінському О.В.- ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду» на 22 вересня 2022 року доставлено адвокату Шибінському О.В. до поштової скриньки 09 вересня 2022 року (а. с. 34, зворот).

Відповідно до відмітки на заяві про видачу копії постанови, захисник ОСОБА_1 , адвокат Шибінський О.В., копію оскаржуваної постанови отримав 13 жовтня 2022 року, хоча заяву ним було подано і судом зареєстровано 06 жовтня 2022 року (а.с. 39).

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.

За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Доводи заявленого клопотання про те, що винесена постанова була отримана захисником ОСОБА_1 , адвокатом Шибінським О.В., лише 13 жовтня 2022 року апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисник були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Також сам апелянт вказує на те, що 22 вересня йому секретар судового засідання повідомив, що справу розглянуто, тому йому ніщо не заважало своєчасно звернутися до суду з заявою про отримання копії постанови та вчасно її отримати, проте він своїми правами не скористався, що не вказує на поважність причин пропуску строку та наявність об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від його волевиявлення та пов`язані дійсно з істотними перешкодами та труднощами, які унеможливили своєчасне звернення до суду апеляційної інстанції у строк визначений законом.

З урахуванням наведеного та того, що скаржнику було відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, в суді першої інстанції він мав захисника, який є адвокатом, а отже особою котра має вищу юридичну освіту і досвід роботи у галузі права, проте з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 22 жовтня 2022 року, тобто через 30 днів з дня винесення оскаржуваної постанови, апеляційний суд дійшов висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, та не навів поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд вважає, що такий строк не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук