СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9056/22
пр. № 3/759/4575/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює продавцем у кіоску «Sultan Food», за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 166-22 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Судом з`ясовано, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 189 від 20.07.2022 р., 20.07.2022 р. о 10:40 за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 83/2, ОСОБА_1 , перебуваючи на торгівельному місці в кіоску, де проходить виготовлення та реалізація шаурми допустила обіг непридатних харчових продуктів, а саме: обіг шаурми, яка зіпсована в результаті мікробних факторів, недотримання потужності в чистоті, підлога брудна з пошкодженим покриттям, не забезпечено захисту від будь-якого ризику забруднення, не проводилась дизенфекція обладнання та інвентарю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 166-22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що працює продавцем шаурми неофіційно та умови її праці забезпечує власник кіоску.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 166-22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обіг непридатних харчових продуктів, тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 2 ст. 166-22 КпАП України передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення обігу непридатних харчових продуктів.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 166-22 КпАП України можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

В свою чергу, у протоколі про адміністративне правопорушення № 189 від 20.07.2022 р. зазначено, що ОСОБА_1 працює неофіційно продавцем у кіоску «Sultan Food», що також підтвердила ОСОБА_1 у судовому засіданні, тобто не є суб`єктом господарювання та посадовою особою, яка може нести відповідальність за дії вказані у протоколі, а тому в розумінні ч. 2 ст. 166-22 КУпАП не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Також матеріали справи не містять відповідних відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_1 є відповідальною особою в цьому закладі та має відповідні повноваження щодо організації дотримання якості харчування.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», суд, повинен виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особи формулювання адміністративного правопорушення. Відповідне формулювання слід вважити по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведеною не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд, суддя також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 166-22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

П. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 166-22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 166-22, 221, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 166-22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Суддя В.М. Кравець