Справа №573/457/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Замченко А. О.
Номер провадження 33/816/229/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 червня 2022 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 29 травня 2022 року о 19 год. 01 хв. по вул. Рокити, що в м. Білопілля Сумського району Сумської області, керував автомобілем NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови в присутності, двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді суду першої інстанції а провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суддею було неправильно встановлено фактичні обставини, у зв`язку з чим дано невірну оцінку його діям.

Як зазначає апелянт, 29 травня 2022 року він дійсно їхав на автомобілі NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Рокити в м. Білопіллі Сумської області. На одному із блок-постів його зупинив військовий для перевірки документів, він виконав вимоги постового та пред`явив йому водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Під час спілкування військовий запитав чи не вживав він алкогольні напої, на що він відповів, що за кілька годин до керування автомобілем випив пляшку безалкогольного пива, що не спричиняє стану алкогольного сп`яніння. Почувши таку відповідь постовий наказав йому залишитись на блок-посту, а сам зателефонував до чергової частини відділення поліції та повідомив, що зупинив його з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Він пояснив військовому, що такий його висновок є помилковим, оскільки алкоголю він не вживав, однак постовий сказав, що нехай розбирається поліція. Через кілька хвилин до блок-посту приїхав інспектор СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Охріменко І. М., який наказав йому ( ОСОБА_1 ) вийти з машини та пред`явити документи. Після виконання даних вимог, поліцейський запитав, чи вживав він сьогодні алкогольні напої, на що він відповів заперечно, надавши аналогічні пояснення щодо вжиття безалкогольного пива. Отримавши від нього відповідь, ОСОБА_2 наказав йому сісти у свій автомобіль на пасажирське сидіння, а сам сів за кермо з метою доставления його у відділення поліції. Він запропонував поліцейському провести його освідування на місці за допомогою портативного алкотестера або ж відвезти у лікарню для проходження медичного освідування. При цьому він ( ОСОБА_1 ) запевнив інспектора, що не бться проходити огляд, оскільки алкоголю не вживав, а безалкогольне пиво дозволено, на що інспектор відповів, що алкотестер у нього з собою відсутній і везти його у лікарню немає потреби, і що вжиття безалкогольного пива також може показати деякий відсоток проміле алкоголю у крові. Інспектор наполягав на доставленні його ( ОСОБА_1 ) у відділення поліції, де був алкотестер, а тому він вимушений був підкоритись, після чого інспектор зі своїм напарником відвезли його у відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області. У відділі поліції інспектор замість того, щоб відразу ж провести освідування за допомогою приладу Драгер, почав знову допитуватись чи не вживав він алкоголю, на що він знову ж відповів запереченням. Інспектор повідомив, що його ( ОСОБА_1 ) автомобіль буде конфісковано і він та його сім`я залишаться без засобу пересування у військовий час, а тому йому краще визнати той факт, що він вживав спиртні напої, і тоді йому повернуть автомобіль. Не витримавши психологічного тиску інспектора, він почав вагатись і погодився на пропозицію інспектора, який просив при свідках відмовитись від проходження медичного огляду, оскільки боявся втратити автомобіль. Інспектор запросив свідків та сказав йому, що якщо він добровільно відмовиться у присутності свідків від проходження огляду, то його лише оштрафують, а право на керування автомобілем у нього залишиться, про що він особисто домовиться в суді. Таким чином, інспектор ОСОБА_2 шляхом шантажу по суті змусив його відмовитись від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, запевнивши, що в такому разі не позбавлять посвідчення і він ( ОСОБА_1 ) сплате лише штраф, з урахуванням чого він повідомив при свідках про те, що не буде проходити медичний огляд, у зв`язку з чим інспектор склав відносно нього адміністративний протокол за порушення вимог п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, його відмова від проходження медичного огляду не була вільною, оскільки здійснена була під впливом тиску інспектора поліції.

При цьому, як зазначає апелянт, зі змісту оскаржуваної постанови суду, факт скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто вживання наркотичних чи інших засобів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується лише свідченнями свідків, однак вони не були обізнані про вчинення на нього з боку поліцейського морального та психологічного тиску і його вина у вчиненні вказаного правопорушення не підтверджуються жодними належними, допустимими та достатніми доказами, що передбачено чинним законодавством.

Апелянт вказує, що протокол відносно нього, в порушення ч. 1 ст. 259 КУпАП, був складений не на місці зупинки транспортного засобу, а у відділку поліції і в судовому засіданні інспектор Охріменко І. М. не пояснив, в чому полягала неможливість складення протоколу на блокпості.

Також, як зазначає апелянт, згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до відповідальності має право користуватись юридичною допомогою адвоката, однак, інспектор Охріменко І. М. не роз`яснив йому право на правову допомогу та не надав можливості нею скористатись, чим порушив ч. 4 ст. 256 КУпАП. Крім того, поліцейським, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, не виконав його прохання щодо проходження медичного огляду, а почав оформляти протокол за відсутності об`єктивних підстав для цього та належних доказів вчинення ним правопорушення.

За наявності з його боку заперечень факту вчинення адміністративного правопорушення, з врахуванням його пояснень щодо вживання лише безалкогольного пива, а також того, що він спочатку погодився на проходження огляду, а лише потім (під впливом психологічного тиску), відмовився, суддя суду першої інстанції повинен був критично віднестись до зібраних у справі доказів, які нібито підтверджували наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак цього не зробив.

Таким чином, на думку апелянта, судом не доведено факту вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав в повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 29 травня 2022 року серії ААБ №240213;

- письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- відеоматеріалу з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 визнав, що вживав спиртні напої, керував транспортним засобом та в присутності свідків відмовився проходити огляд на стан сп`яніння;

- рапорту, з якого вбачається, що до ЧЧ ВП надійшло повідомлення про те, що 29 травня 2022 року о 19 годині на блокпосту був зупинений автомобіль NISSAN X-TRAIL, водій якого має явні ознаки алкогольного сп`яніння;

- показів свідка ОСОБА_2 - інспектора СРПП ВП №1 (м. Білопілля), який складав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, окрім вищевказаних доказів, суддею, також, були враховані і особисті пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, а саме, що останній свою вину спочатку не визнав, а після допиту свідків визнав у повному обсязі та пояснив, що 29 травня 2022 року він дійсно випив пива, після чого керував автомобілем NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений на блокпосту, поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він спочатку погодився, а потім відмовився.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив власноруч лише те, що «сьогодні випив бутилу пива, після чого керував автомобілем, в лікарню їхати відмовився. Від керування відсторонено».

При цьому, на спростування доводів апелянта про те, що він заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення, що працівник поліції не роз`яснив йому право на правову допомогу та не надав можливості нею скористатись, не виконав його прохання щодо проходження медичного огляду, а почав оформляти протокол за відсутності об`єктивних для цього підстав, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості, під час підписання протоколу, щодо зазначених обставин, скласти свої заперечення, однак цього не зробив, і доказів на їх підтвердження матеріали даної справи не містять.

Крім того, вважаючи дії працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, незаконними, ОСОБА_1 , у передбаченому законом порядку, міг оскаржити їх шляхом подання відповідної скарги, однак, такі докази в матеріалах справи також відсутні, при цьому, з відеозапису, наявного в матеріалах справи вбачається, що останній спокійно та добровільно надавав пояснення з приводу того, що вживав пиво, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків і ні морального, ні психологічного тиску на нього з боку поліцейського вчинено не було.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуло не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.