Справа №461/5297/22
Провадження №3/461/2900/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю представника митниці Лубоцького Б.І. розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,-

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в:

07.05.2022 ОСОБА_1 перемiщувався через митний кордон в пункті пропуску «Краковець» митного поста «Яворів» Львівської митниці у напрямку «виїзд з України», у якості пасажира транспортного засобу марка/модель «LEXUS RX350», VIN-код: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Громадянин ОСОБА_1 до митного оформлення подав декларацiю транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, якiй присвоєно номер UA209030/2022/0112. У цій декларації громадянин ОСОБА_1 зазначив про факт переміщення валютних цінностей у розмiрi 180 000 (сто вiсiм десять тисяч) євро. Товарами, відповідно до пункту 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на якi законом поширено режим нерухомоi речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лiнiями електропередачі. Згідно з частиною третьою статті 197 Митного кодексу України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції". Частиною 1 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 000 євро за офiцiйним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Для переміщення через митний кордон України валютних цінностей на суму 180 000 євро ОСОБА_1 до митного оформлення, відповідно до вимог пункту 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, надав довідку про зняття готівки з власного рахунку від 25.03.2022 № 03/17-492, видану АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова 78). 13.07.2022 Львівська митниця направила на адресу АТ «Кредобанк» лист за вих. №7.4-4/20-03/14/13474 щодо підтвердження/спростування факту видачі довідок про зняття готівки з рахунків, у тому числі і довідки від 25.03.2022 № 03/17-492, яку громадянин ОСОБА_1 07.05.2022 подав до митного контролю. АТ «Кредобанк», листом від 18.07.2022 № 52-1737бт/22, повідомило Львівську митницю про те, що не видавало довідку вiд 25.03.2022 № 03/17-492, на ім`я ОСОБА_1 . Для з`ясування обставин переміщення 07.05.2022 через митний кордон України товарів (валютних цінностей на суму 190 000 євро) Львівською митницею на адресу громадянина ОСОБА_1 направлені листи за вихідним № 7.4-4/20-01/10/15099 вiд 05.08.2022 та № 7.4-4/20-01/10/17421 вiд 08.09.2022. Однак громадянин ОСОБА_1 у Львівську митницю не прибув та не повідомив про причини свого неприбуття.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув. Належним чином направлялось повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Конверт із вмістом судової повістки повернувся до суду із зазначенням причини: «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України вважаю можливим розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Факт митного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0945/20900/22 від 28.09.2022 р., довідкою АТ «Кредобанк»; витягом з АСМО «Інспектор»; доповідною запискою.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а саме: вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару його кількості та вартості необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Товарами, відповідно до пункту 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно з частиною третьою статті 197 Митного кодексу України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".

Частиною 1 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті. Відповідно до пункту 5 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізичні особи-резиденти, відповідно до пункту 18 Положення про заходи захисті та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі митної території України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини і майновий стан, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти штраф в межах встановлених санкцією ч.1 ст.483 МК України, у розмірі 100 % вартості товару 5 554 710,00 грн.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, товари, які були безпосередніми предметами порушення митних правил, не вилучались, а тому, відповідно до ч.2 ст.541 МК України, у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 496,20 грн..

Керуючись ст.ст.483, 541 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, що був предметом порушення митних правил, а саме 5 554 710,00 грн.

Виявлений відповідно до протоколів № 0945/20900/22 від 28.09.2022 р. товар, який був безпосереднім предметом порушення митних правил - конфіскувати в дохід держави, а у разі неможливості конфіскації товару стягнути, згідно ч.2 ст.541 МК України, з ОСОБА_1 , його вартість, що становить 5 554 710,00 гривень, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко