ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1849/22

14 листопада 2022 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П. В. розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.154 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

15.08.2022 близько 12 год. собака породи «середньоазіатська вівчарка» належна громадянину ОСОБА_1 вкусила громадянку ОСОБА_2 за сідницю та руку чим було завдано шкоди здоров`ю та чим було порушено «Правила утримання домашніх тварин» Малолюбашанської сільської ради п.5.1.2, так як собака забіг на подвір`я будинку АДРЕСА_2 .Кам`яна гора, належний потерпілій та здійснив напад на неї, чим вчинено правопорушення передбачене ч.2 ст.154 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за адресою яку вказав при складанні протоколу. Клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату на адресу суду не надходило.

Відповідно до статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 156 КУпАП не є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, то суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Чинним КУпАП не визначено органи уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.154 КУпАП, однак враховуючи те, що до внесення змін в КУпАП Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» № 1684-IX від 15.07.2021, нинішня ч.3 ст.154 КУпАП це була ч.2 ст.154 КУпАП, а законодавцем при внесенні змін в ст.154 КУпАП не внесено змін до ст.221 КУпАП, то суд приходить до висновку, що ч.3 ст.154 чинного КУпАП належить до підсудності районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Положеннями ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 154 КУпАП утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.3 ст.154 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття.

Згідно з ч.3,4 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 5, 6 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV особа, яка супроводжує тварину, зокрема, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 7 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї; собак - без повідків і намордників під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках.

Згідно з ч. 8 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Згідно п.5.1.2 «Правил утримання домашніх тварин та птиці на адміністративній території Малолюбашанської сільської ради» завтерджених рішенням Малолюбашанської сільської ради №235 від 11.12.2018 власники собак та кішок окрім зазначених вимог повинні починаючи з 2-місячного віку незалежно від породи собаки здійснити вакцинацію проти сказу; тримати сторожових собак на прив`язі або у вольєрі і випускати їх лише вночі і закритих дворах із висотою огорожі, що виключає можливість їх втечі на вулицю. Про наявність таких собак застерігати написом біля входу та по периметру території; виводити собак з житлових та ізольованих приміщень і території на вулиці, місця загального користування на повідку і в наморднику. Без намордника можна вигулювати лише собак дрібних та декоративних порід; не з`являтися з собаками в приміщеннях школи, дитячих садочків, клубу, магазинів, адміністративних будівель.

Так «середньоазіатські вівчарки» це - крупні, масивні з пропорційною статурою собаки.

Дослідивши письмові докази а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №226622 від 23.08.2022, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 19.08.2022, епікриз №2250 згідно якого ОСОБА_4 мала діагноз поширені покусані рани лівого передпліччя, множинні покусані рани і зсадення сідниці в/3 стегна сусідцькою собакою, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

При притягненні до відповідальності та визначення виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 496,20 гривень, який підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.154 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. з конфіскацією собаки "середньоазіатської вівчарки".

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяП. В. Олійник