П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; тимчасово непрацюючого, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 09 жовтня 2022 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ; вчинив дрібне хуліганство відносно гр. ОСОБА_2 , а саме: на подвір`ї за вищевказаною адресою ножем розрізав ковдру та погрожував гр. ОСОБА_2 фізичною розправою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 173 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, та такі справи згідно з ч. 2 ст. 277 КУпАП розглядаються протягом доби. Працівниками поліції не було забезпечено явку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у судове засідання для надання пояснень, а на виклик суду, як зазначено вище, гр. ОСОБА_1 не з`явився.

Суд наголошує, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Зважаючи на те, що гр. ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та виклав письмові пояснення на окремому аркуші, суд констатує, що він достеменно знав про дане судове провадження, однак, з моменту складення протоколу по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, відтак, наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, а тому, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях гр. ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - дрібне хуліганство, тобто образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, стверджується наступними доказами по справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516209 від 12 жовтня 2022 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 10 жовтня 2022 року;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 від 10 жовтня 2022 року;

- письмовими поясненням гр. ОСОБА_3 від 10 жовтня 2022 року.

Суд зазначає, що вказані докази повністю підтверджують зміст протоколу про адміністративне правопорушення, узгоджуються між собою, є допустимими і об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними дає підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню, впливають на оцінку дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та доводять вину останнього в інкримінованому йому правопорушенні.

Доказів, які б спростовували обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 суду не надано, а його письмові пояснення від 12 жовтня 2022 року суд оцінює критично та вважає їх такими, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності.

Також суд оцінює критично письмові пояснення гр. ОСОБА_4 від 12 жовтня 2022 року, так як вони не узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами.

Разом з тим, суд не бере до уваги долучені до матеріалів адміністративної справи письмові пояснення гр. ОСОБА_5 від 12 жовтня 2022 року, а також письмові пояснення гр. ОСОБА_6 від 20 жовтня 2022 року та письмові пояснення гр. ОСОБА_7 від 22 жовтня 2022 року, оскільки вони не підтверджують та не спростовують вину гр. ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння і не стосуються обставин вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доведена.

При накладенні адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 , суд не вбачає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що до гр. ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, визначеному санкцією статті, так як воно є необхідним і достатнім для його виправлення.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з гр. ОСОБА_1 також слід стягнути на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 173, 283 285 КУпАП, суддя

у х в а л и л а :

Визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром сім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко