справа № 208/6254/22
№ провадження 3/208/2445/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши матеріали адміністративних справ про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, одружений, фахівець у сфері ІТ - технологій, фрілансер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 30.04.2014 Красногвардійським РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 195-5 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення обл. № 55/25-898 від 28.11.2022 року, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшов 23.11.2022 року з Управління СБУ України в Дніпропетровській області матеріали адміністративної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 195-5 КУпАП.

24.10.2022 року об 11:02 годині за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Свободи буд. 38, біля магазину із продажу та ремонту ноутбуків та принтерів «Еракомп» встановлено громадянина України ОСОБА_1 , в лівій руці якого знаходився пакет торгівельної марки «Varus», в якому виявлено: п.1 Програмне забезпечення «Reptilicus», що міститься на 1 (одному) оптичному диску марки «VIDEX» серійний номер: IPRH608WAВ, та на 2 (двох) оптичних дисках «TITANUM» серійний номер: 23А, 23А, вище вказані предмети вилучені та оглянуті (актом огляду оптичних носіїв, на яких міститься програмне забезпечення «Reptilicus». ОСОБА_1 без відповідного дозволу, прибав оптичні диски, які є спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку та інших засобів негласного отримання інформації (висновок експертного дослідження № 286 від 09.11.2022 р.). Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 195-5 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано: 3 (три) оптичних диски один марки «VIDEX» серійний номер: IPRH608WAВ та два марки «TITANUM» серійні номери 23А, 23А.

За своєю інструкцією програмне забезпечення використовується для негласного отримання інформації. Вищевказані предмети являють собою програмне забезпечення, що при встановленні на мобільний телефон або ПК надає сторонній особі віддалений доступ до легування вхідних та вихідних дзвінків, смс, місцезнаходження, даних Інтернет - менеджерів: «WhatsApp», «ВКонтакте», «Facebook», «Viber», «Однокласники», «Skype» та «Telegram» особи, якій було встановлено вищезазначене програмне забезпечення.

Згідно з висновком експертного дослідження № 286 від 09.11.2022 р., дане програмне забезпечення «Reptilicus», що міститься на наданих трьох оптичних дисках: DVD-R «VIDEX», серійний номер: IPRH608WAВ та DVD-R «TITANUM» (2шт.) серійні номери 23А та 23А, відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме до СТЗ негласного зняття інформації з телекомунікаційних мереж.

Таким чином, зазначені предмети, є пристроями спеціально виготовленими та пристосованими для негласного отримання інформації.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом направлення судової повістки за адресою проживання зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, надсиланням СМС-повідомлень на номер мобільного телефону вказаного в протоколах, жодних клопотань чи заяв на адресу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська не надходило. Про причини неявки не повідомив.

Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (https://zv.dp.court.gov.ua/sud), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи достеменно обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Строки розгляду справи про адміністративні правопорушення встановлені ст. 277 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4-172-9, 173, частиною 3 статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Так, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як визначено ч.2 ст. 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 195-5 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невипрадане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи достеменно обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності правопорушника.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дослідив докази та оцінив їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 204/2352/16-а).

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, крім національного законодавства, суд також керується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.97 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

На виконання вимог вказаної норми в судовому засіданні досліджено такі докази на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 :

- протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 195-5 КУпАП (обл. № 55/25-989 від 24.10.2022р.), прим. № 1, на 4 аркушах (а.с. 2-5);

- акт огляду оптичного носія інформації на 2 (двох) аркушах (а.с.6-7);

- супровідний лист ЗЕС ІСТЕ в УСБУ в Дніпропетровській області (обл. № 55/25-911 від 26.10.2022р.), прим. № 2 на 1 аркуші (а.с.8);

- відповідь ЗЕС ІСТЕ в УСБУ в Дніпропетровській області (обл. № 55/31-3136 від 09.11.2022р.), прим. № 1, на 1 аркуші (а.с. 9);

- висновком експертного дослідження № 286 від 09.11.2022р. (обл. № 55/31-3135 від 09.11.2022р.) на 4 аркушах, відповідно до якого програмне забезпечення «Reptilicus», що міститься на наданих трьох оптичних дисках: DVD-R «VIDEX», серійний номер: IPRH608WAВ та DVD-R «TITANUM» (2шт.) серійні номери 23А та 23А, відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме до СТЗ негласного зняття інформації з телекомунікаційних мереж (а.с. 10-13);

- три оптичних диски один DVD-R «VIDEX», серійний номер: IPRH608WAВ та два штуки DVD-R «TITANUM» серійні номери 23А та 23А, упаковані в чорному поліетиленовому пакеті, опечатано печаткою «Для пакетів № 19», підписано 2 (двома) свідками та вилучено Кам`янським МРВ Управління СБ України у Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 195-5 КУпАП передбачена відповідальність за незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Відповідно до п. 3 постанови КМУ від 22.09.2016 № 669 «Деякі питання щодо спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації» до спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації (далі - спеціальні технічні засоби) відносяться - технічні, апаратно-програмні, програмні та інші засоби, які відповідають критеріям належності технічних засобів негласного отримання інформації, що мають технічну забезпеченість для негласного отримання (прийому, обробки, реєстрації та/або передачі) інформації, призначені для використання у скритний спосіб, характерний для оперативно-розшукової, контррозвідувальної або розвідувальної діяльності. Згідно орієнтовного переліку ознак належності товарів до СТЗ та ПКМУ від 22.09.2016 № 669, в даному випадку програмне забезпечення «Reptilicus», що записане на оптичних дисках, відносяться до спеціальних технічних засобів для негласного отримання інформації.

Відповідно до переліку характеристик, за якими може встановлюватися належність технічні засоби зняття інформації з мереж та систем телекомунікацій, обладнані спеціальними пристроями фіксації, збереження чи передачі отриманої інформації, у тому числі з пристроями, дистанційного керування, з одним із наступних критеріїв, наведених п. 5 ч. 3 постанови КМУ від 29 вересня 2010 р. № 887 телекомунікаційне обладнання, яке має функцію негласного отримання інформації, технічні засоби, які здатні негласно приймати, обробляти та зберігати інформацію з телекомунікаційних мереж (радіо, проводових, оптичних чи інших мереж), апаратно-програмні комплекси моніторингу телекомунікаційних мереж (стільникового, проводового радіозв`язку тощо).

Вилучені три оптичних диски, з яких один марки DVD-R «VIDEX», серійний номер: IPRH608WAВ та два марки DVD-R «TITANUM» серійні номери 23А та 23А, спеціально розроблені, виготовлені і призначені для негласного отримання інформації, крім того, за своїми технічними характеристиками та методом негласного застосування належать до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Відповідно до положень постанови ВР України 17 червня 1992 року № 2471 -XII «Про право власності на окремі види майна» спеціальні технічні засоби для зняття інформації з каналів зв`язку, інші засоби негласного отримання інформації внесені до переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації регламентований постановою KM України від 27.10.2001 № 1450, згідно положень якої замовниками розроблення, виготовлення та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації можуть бути центральні органи виконавчої влади, підрозділи яких провадять оперативно-розшукову

діяльність, міжнародні правоохоронні організації, спеціальні служби та правоохоронні органи іноземних держав, а виконавцями, а у разі потреби співвиконавцями замовлення з розроблення та виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації можуть бути наукові організації, підприємства, інші суб`єкти господарювання незалежно від форми власності, що мають відповідні ліцензії, а також суб`єкти господарювання іноземних держав та безпосередньо державні замовники.

Вищенаведені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять той факт, що ОСОБА_1 придбав без відповідного дозволу в невстановленому місті в невстановлений час, та зберігав засоби негласного отримання інформації, що суперечить положенням вищенаведених нормативних актів.

На підставі викладеного, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 195-5 КУпАП, а саме незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, ступінь його вини - умисні дії, майновий стан, визнання вини та щире каяття, як обставину, що пом`якшує відповідальність, обставини які обтяжують відповідальність не встановлено, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкцій статі, за якою він притягується до відповідальності.

Санкція статті 195-5 КУпАП передбачає, окрім накладення адміністративного стягнення, також і обов`язкову конфіскацію спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації.

За змістом ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 195-5 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у розмірі 2481 гривня.

Оскільки ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушенні та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20копійок.

Керуючись ст.ст. 252,283-285,294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 195-5 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок з конфіскацією вилученого у ОСОБА_1 спеціального технічного засобу негласного отримання інформації.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, одружений, фахівець у сфері ІТ - технологій, фрілансер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 - судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити, що на підставі ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Івченко Т. П.