Справа №461/3459/22
Провадження №3/461/2136/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Стецик О.Г. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП у Львівській області ДПП, відносно, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді водія у ТОВ «Захід хліб», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

29 червня 2022 року о 03 год. 10 хв. у м.Львові по вул. Ів. Франка, 82, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SEAT Alhambra» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився у медичному закладі про що свідчить висновок лікаря 001468.

Дії, ОСОБА_1 органом УПП у Львівській області ДПП кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні 20 липня 2022 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушення заперечив. Просив суд закрити провадження у справі.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Стецик О.Г. просила суд закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з підстав викладених у письмових поясненнях.

Допитаний у судовому засіданні 02 листопада 2022 року в якості свідка лікар КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» - ОСОБА_2 , надав пояснення по складеному ним висновку № 001468 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції. Пояснив, що ОСОБА_1 при обстеженні не мав виражених ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія провадився у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 було запропоновано пройти дослідження - DRAGER alcotest, який показав, що показник проміле був допустимої норми. Водій від проходження огляду не відмовлявся, був переконаний, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що і підтвердив результат DRAGER alcotest Результат DRAGER alcotest не був вказаний в протоколі від 29.06.2022 р., не був долучений до матеріалів адміністративного правопорушення. Тільки коли лікар ОСОБА_2 з`явився до суду в судове засідання - він надав суду результат DRAGER alcotest ОСОБА_1 .. Результат долучений судом до матеріалів справи № 461/3459/22. Даний факт спростовує те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду, обстеження на наявність у нього ознак сп`яніння.

Крім цього, у судовому засіданні лікар ОСОБА_2 підтвердив те, що ОСОБА_1 не мав явних ознак сп`яніння (що також видно на відеофайлах бодікамер, які долучені до матеріалів адміністративної справи); ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки активно намагався здати сечу для встановлення того, що він не знаходиться в стані наркотичного сп`яніння і саме після закінчення огляду (а не відмови від огляду) і був складений Висновок лікаря (година заповнення 5 год. 30 хв.)

Більше того, на приєднаних до матеріалів справи відео з бодікамер , а саме: лікар оглядає очі ОСОБА_1 , на вимогу лікаря ОСОБА_1 робить вправи, декілька спроб здати сечу на аналіз, не відмовляється від проходження огляду. Вбачається, що ОСОБА_1 добровільно проходив огляд, що свідчить його безумовне виконання вимог лікаря, та жодного разу не відмовився від проходження огляду. Однак з фізіологічних причин не зміг здати сечу на аналіз.

Крім цього, як вбачається з відеофайлів,- огляд проводився біля 2 годин. Таким чином, причиною неможливості здати сечу для дослідження біологічного середовища були фізіологічні причини.

Після складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення - ОСОБА_1 , як він пояснив в судовому засіданні, намагався здати кров для дослідження на відсутність (наявність ) стану сп`яніння в його крові, але йому було в усіх медичних закладах відмовлено по причині відсутності у нього направлення від представників патрульної поліції та відсутності в медичних закладах реактивів для проведення такого дослідження.

Відповідно до п.12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Впродовж 2 годинного огляду ОСОБА_1 - лікарем не було запропоновано інші види отримання предмету біологічного середовища, зокрема здача крові, відібрання слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Більше того, відповідно до п. 13 Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Натомість, порушення саме лікарем пунктів 12 та 13 Інструкції призвело до звинувачення ОСОБА_1 у нібито його відмові від проходження огляду, що не відповідає дійсності та спростовується відеофайлами проведення самого огляду, а також і свідченнями лікаря в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Стецик О.П., допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 29.06.2022 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 237456 був складений о 5 год. 24 хв. поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону 1 УПП у Львівській області Ганич М.М. зазначено, що « ОСОБА_1 о 3 год. 10 хв. 29.06.22 р. у м.Львові керував транспортним засобом та відмовився від огляду чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП».

У 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 зі змінами зазначено , що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на ті обставини, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає своєї вини, а будь-які інші докази відсутні.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735:

Пункт 15. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Пункт 16. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) , видається на підставі акта медичного огляду.

Пункт 17. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Пункт 18. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Пункт 19. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Пункт 20. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 не було надано примірник Висновку складеного лікарем щодо нього.

Пункт 21. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Пункт 22. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 під час перебування протягом 2 годин в медичному закладі на огляді у лікаря ОСОБА_2 , декілька раз пропонував здати кров або інші взірці біоматеріалів. Але ця пропозиція була залишена як лікарем так і представниками патрульної полиції без уваги, чим було порушено право ОСОБА_1 на справедливий розгляд та отримання правдивих доказів підтверджуючих відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

У 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 зі змінами зазначено , що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на ті обставини, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає своєї вини, а будь-які інші докази відсутні.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що будь-які свідки правопорушення та докази вчинення правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння відсутні, що і підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Необхідно зазначити, що висновок лікаря складений о 5 год. 30 хв.. Крім цього, в п. 10 цього висновку зазначено, що « ОСОБА_1 … відмова від огляду».

Таким чином, фактично єдиною та обґрунтованою підставою складання протоколу був зазначений висновок лікаря ОСОБА_2 , який суперечить як матеріалам справи, такі свідченнями лікаря ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні.

Суд погоджується із доводами представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Стецик О.Г. про те, що Висновок 001468 від 29.06. 2022 року є недостовірним та неналежним доказом для встановлення вини ОСОБА_1 , та складений з істотними порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім цього, як вбачається з відеофайлів, ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння. Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів , який є в матеріалах справи - ОСОБА_1 мав такі ознаки : запах алкоголю, виражене тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обставинам. Ці ознаки відповідають та характеризують втому, яка зумовлена графіком роботи. ОСОБА_1 працює на посаді водій-експедитор в ФОП ОСОБА_3 з 23.10.2018 року, так як більшість водіів були мобілізовані, що призвело до збільшення завантаженості ОСОБА_1 та позбавлення можливості мати достатньо часу для відпочинку. Він є єдиним годувальником в сім`ї. Дружина ОСОБА_4 не працює ( підприємство де вона працювала- з березня 2022 року збанкрутувало), опікується 2 двома їхніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, на утриманні ОСОБА_1 перебуває вся сім`я і позбавлення ОСОБА_1 права керування призведе його до безробіття та значного погіршення матеріального становища .

Однак, представником поліціі не було запропоновано впродовж двогодинного огляду ОСОБА_7 , лікарем не було запропоновано інші види отримання предмету біологічного середовища, зокрема здача крові, відібрання слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Більше того, відповідно до п. 13 Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд звертає увагу на те, що посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості особи.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відтак, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений з грубим порушеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Порушення вимог Інструкції є істотними порушеннями та такими, що унеможливлюють встановлення дійсних обставин по справі.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючі вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути визнаний винним та притягнений до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, не вчиняв дій (умисних чи з необережності) спрямованих на порушення Правил дорожнього руху - не керував транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та не відмовлявся від проходження огляду.

Відповідно до ч.3 ст.61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та те, що будь-яких достовірних та належних доказів щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи допустимих та достатніх доказів, які би підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що вина останнього у вчиненні ним зазначеного адміністративного правопорушення є недоведеною.

Відтак, з урахуванням вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 252, 256, 266, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Ф. Романюк