ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю ОСОБА_1 , захисника Клима В.Г.особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_2 , його захисника Краснюка В.В. провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2022 року провадження відносно ОСОБА_2 за ст.174 КУпАП закрито на підставі п.4 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням дії в стані крайньої необхідності.

Речовий доказ - мисливську вогнепальну рушницю марки «ИЖ-27Е», калібру 16, № НОМЕР_1 , яка зберігається у Вижницькому РВП ГУНП в Чернівецькій області (м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4) повернуто власнику ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2022 року, ОСОБА_2 17.05.2022 року о 06.40 год. на території належного йому домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_1 здійснював постріли з належної йому мисливської вогнепальної рушниці марки «ИЖ-27Е», калібру 16, № НОМЕР_1 у бродячих собак, а саме собаку, яка зайшла на його подвір`я, чим вчинив дії, передбачені ст.174 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу із проханням скасувати таке судове рішення та прийняти нову постанову.

Вказує на те, що в протоколі не вірно зазначено, що ОСОБА_2 17.05.2022 року о 06.40 год. на території свого господарства здійснював постріли у бродячу собаку,яка зайшла на його подвір`я,оскільки він добре знав,що собака належить їй.Вказує,що вони проживають по сусідству та дружили сім`ями. Собака відноситься до породи хаскі, які є доброзичливі та ласкаві.

Провадження №33/822/407/22 Головуючий у І інстанції: Пилип`юк І.В.

Категорія: ст. 174 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Вважає, що в діях ОСОБА_2 не було крайньої необхідності, оскільки, щоб відігнати собаку, він пішов додому, взяв рушницю, повернувся та здійснив постріл. Такі дії, на думку апелянта, вчинені з метою змусити її страждати.

Суд не викликав її як потерпілу сторону та не взяв до уваги її пояснення, тому вважає що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП.

Також апелянт просила поновити строк на апеляційне оскарження ,оскільки вона не була повідомлена про час та місце розгляду справи, слухання справи відбулось без її участі, копія постанови не надсилалась. Про існування даної постанови дізналася 28 червня 2022 року, звернувшись до суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи.

Такі обставини апелянт вважає поважними причинами, за яких вона пропустила строк на апеляційне оскарження постанови судді,тому просить його поновити.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та її захисника Клима В.Г., які підтримали апеляційну скаргу,доводи ОСОБА_2 та його захисника про відсутність підстав для скасування рішення суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційним судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.05.2022 року ОСОБА_1 зазначена потерпілою у даному провадженні.

Судовий розгляд справи відбувся 07.06.2022 року.Доказів про те,що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи,немає.Доводи апелянта про те, що про наявність судового рішення дізналася в суді при ознайомленні з матеріалами справи 28.06.2022 року, відтак 04.07.2022 року подала апеляційну скаргу, не спростовані доказами.

Отже, строк на апеляційне оскарження постанови районного суду слід апелянту поновити, оскільки він пропущений із поважних причин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи,вирішення її в точній відповідності із законом.

Вважаю, що районний суд таких вимог в повній мірі дотримався та обгрунтовано прийшов до висновку про необхідність закриття провадження відносно ОСОБА_2 на підставі п.4 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням дії в стані крайньої необхідності.

Диспозицією ст.174 КУпАП, передбачена відповідальність за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку та громадської безпеки.

Об`єктивна сторона конкретного правопорушення,вчинення якого поставлене у вину ОСОБА_2 згідно протоколу,полягає у здійсненні стрільби із вогнепальної мисливської рушниці на території належного йому домогосподарства.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2022 року, ОСОБА_2 було поставлено у вину те,що він 17.05.2022 року о 06.40 год. на території належного йому домогосподарства в с. Лукавці здійснював постріли з власної мисливської вогнепальної рушниці марки «ИЖ-27Е», калібру 16, № НОМЕР_1 у бродячих собак, а саме собаку, яка зайшла на його подвір`я, чим вчинив дії, передбачені ст.174 КУпАП.

Із пояснень ОСОБА_2 у районному та апеляційному судах вбачається,що вранці 17.05.2022 року на територію його господарства забіг собака породи хаскі, належний сусідці ОСОБА_1 та бігав без нагляду. Собака впіймав його курча, на це вийшла дружина ОСОБА_3 та намагалася відібрати курча у собаки, однак той став гарчати на неї та хотів її вкусити. Побачивши це, він забіг до будинку, де взяв свою мисливську рушницю та застрелив собаку. Потім телефоном повідомив ОСОБА_4 , щоб забрав належну ОСОБА_1 собаку, яку застрелив на своєму подвір`ї. Підтвердив, що дана собака постійно бігала без нагляду ОСОБА_1 та неодноразово ловила курчат на їх подвір`ї та у господарствах сусідів. Просив провадження по справі закрити.

Аналогічні пояснення ОСОБА_2 надавав працівникам поліції 17.05.2022 року безпосередньо після події,що свідчить про їх послідовність та достовірність(а.с.8)

Такі ж пояснення щодо обставин здійснення пострілу надала у районному суді свідок ОСОБА_3 яка вказала, що чоловік змушений був застрелити собаку, в іншому випадку постраждати могла вона(свідок).

Із пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с.7) вбачається,що близько 07 год 17.05.2022 року йому зателефонував ОСОБА_2 ,повідомив,що у себе на подвір`ї застрелив собаку ОСОБА_1 та попросив її забрати.Свідок подзвонив ОСОБА_1 та повідомив про подію.

ОСОБА_1 у апеляційному суді пояснила,що 17.05.2022 року зранку випустила собаку та не догледіла,що собака перескочила на подвір`я сусіда і в цьому визнає свою провину.Також пояснила,що очевидцем подій не була.Про те,що ОСОБА_2 застрелив її собаку,дізналась від ОСОБА_4 .

Із викладених вище доказів безумовно встановлено,що подія відбулась на території приватного господарства ОСОБА_2 ,яке йому та дружині належить та яке він,згідно Закону,мав право захищати,як і життя та здоров`я своє та членів сім`ї.

Пояснення особи,яка притягається до відповідальності та свідка ОСОБА_3 про те,що собака викрала курча та нападала на дружину ОСОБА_2 ,щоб вкусити,не спростовані наявними у справі доказами.

У апеляційній скарзі посилання на такі докази також відсутні.

Відповідно до змісту ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам, та якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами.

Згідно ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності

Дослідивши викладені вище докази,суд правильно встановив,що ОСОБА_2 17.05.2022 року о 06.40 год. на території власного господарства здійснив постріл з належної йому мисливської вогнепальної рушниці у собаку породи хаскі, яка забігла на подвір`я та намагалася покусати його дружину- ОСОБА_3 , однак такими діями він відвернув більш значну та реальну шкоду,яка могла бути заподіяна життю та здоров`ю людини,а тому діяв у стані крайньої необхідності.

Отже,суд обгрунтовано закрив провадження у справі на підставі п.4 ст.247 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи про те, що собака , яка зайшла у двір ОСОБА_3 , не вважається бродячою, необгрунтовані.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» за №3447-ІУ від 21.02.2006р, собаки, незалежно від породи, належності та призначення, у тому числі й ті, що мають нашийники з номерними знаками і намордники, але знаходяться без власника на вулицях, площах, ринках, у скверах, садах, на бульварах, пляжах, у громадському транспорті, дворах та інших громадських місцях, вважаються безпритульними .

При цьому власником не було забезпечено належного утримання собаки, відповідно до ст. 9 вищенаведеного Закону України " "Про захист тварин від жорстокого поводження", якою дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів,санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Разом із тим, власник собаки допустила її вихід з території свого домоволодіння на територію домоволодіння іншого власника,де,як правильно встановлено судом, собака вчинила дії,що загрожували безпеці людей.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердила свою провину у тому,що саме по її недогляду собака опинилась на території господарства іншого власника.

Голослівним є посилання апелянта на те, що у ОСОБА_2 не було підстав застосовувати зброю до собаки, оскільки ОСОБА_1 не була очевидицею події, а отже не може оцінювати реальну ситуацію, яка склалася на той час.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2022 року щодо ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2022 року щодо ОСОБА_2 - без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька