Провадження № 3/734/1617/22 Справа № 734/2614/22
ПОСТАНОВА

іменем України

23 листопада 2022 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області Чернігівського району, с. Савинка, фактично проживаючого за адресою: тиловий пункт управління військової частин НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце служби та посада: ремонтна рота, військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , механік, солдат, -

за ч. 3 ст. 172-20 та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в:

01 листопада 2022 року близько 08 год. 00 хв. військовослужбовець призваний за мобілізацією механік відділення зварювальних робіт солдат ОСОБА_2 самовільно залишив підрозділ ремонтної роти на тиловому пункті управління військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 та був безпідставно відсутній три доби під час дії військового стану.

Разом з тим, 10 листопада 2022 року близько 17 год. 00 хв. військовослужбовець призваний за мобілізацією механік відділення зварювальних робіт солдат ОСОБА_2 з`явився у нетверезому стані на тиловому пункті управління військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 , під час дії військового стану.

Своїми умисними діями, солдат ОСОБА_2 вчинив військові адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 172-20 та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, тобто, з`явивлення у нетверезому стані на тиловому пункті управління військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 , та самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб в умовах особливого періоду.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності солдат ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. До матеріалів справи додана заява ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутність. З протоколами згоден, вину визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-20 КУпАП та ст. 172-11 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня скоєння правопорушення, а також з метою запобігання затягування розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що дії ОСОБА_2 містять склад правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, його вина підтверджується матеріалами справ, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення А 1048 № 83 від 04 листопада 2022 року; протоколом про адміністративне правопорушення А 1048 № 84 від 11 листопада 2022 року; актом № 80 від 10 листопада 2022 року попереднього медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння; чеком приладу «Алкофор 505», результат 0,513 ‰; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; поясненнями свідків та іншими матеріалами справ.

Згідно вимог ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно вимог статті 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно вимог статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених КУпАП.

Згідно вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Згідно вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

16 квітня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб». Статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно з вимогами статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Згідно з ч. 3 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб,

Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

В ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином суддя вважає, що вина ОСОБА_2 доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, що згідно статей 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує дані про особу ОСОБА_2 , те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив дане правопорушення, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп.

Керуючись ч.3 ст. 172-20 КУпАП та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172 КУпАП та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двухсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп. в дохід держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: