П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/8550/22

Провадження № 3/712/3187/22

30 листопада 2022року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Рябуха Ю.В., розглянувши матеріали справи відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем в кіоску , відомості про ідентифікаційний номер відсутні ,

за ч. 3 ст. 156 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 841455 від 16.09.2022р.:

ОСОБА_1 , 16.09.2022 року близько 21-00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж спиртних напоїв,чим порушила п.п.43 п.2 ст. 15 ЗУ «Про правовий режим військового стану».

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, причина неявки суду не відома, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення СМС повідомлення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.(Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" №3236/03 від 03.04.2008 року), тому згідно з ст. 268 ч.2 КУпАП України, суддя вважає за необхідне розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши всі обставини справи, та надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно зіст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 841455 від 16.09.2022р.: ОСОБА_1 , обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, тобто за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Проте, згідно змісту протоколу встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 16.09.2022 року близько 21-00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж спиртних напоїв,чим порушила п.п.43 п.2 ст. 15 ЗУ «Про правовий режим військового стану». Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси м. Черкаси від 20.10.2022 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАп повернуто до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області для належного оформлення. Однак вказані недоліки не усунуто.

В матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення в контексті ст.156 ч.3 КУпАП, оскільки відсутні докази вилучення спиртних напоїв, їх кількості і отриманої виручки (акти вилучення) та не зазначено місце їх зберігання.

Суддя наголошує, що вона не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1ст.247КУпАПрозпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 156 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.156, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156КпАП України - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси Ю.В.Рябуха