Справа № 588/1190/22
провадження № 3/588/532/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, паспорт № НОМЕР_1 від 18.02.2022 року 5927, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 5 статті 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 30.10.2022 о 16 год. 30 хв. у м.Тростянець по вул.Благовіщенська, 59 повторно протягом року керував автомобілем без права керування, а саме був позбавлений судом права керування транспортними засобами, чим порушено пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 07.11.2022 року в судове засідання не з`явився. ОСОБА_2 30.10.2022 був ознайомлений з тим, що справа розглядатиметься Тростянецьким районним судом Сумської області, що підтверджується його підписом у протоколі від 30.10.2022 серія ААБ № 240685, примірник якого він отримав. Крім того, ОСОБА_3 не з`явився в судове засідання на виклик суду на 29.11.2022.

У протоколі у рядку пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є власноручний запис ОСОБА_2 «згоден».

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Таким чином, з урахуванням викладеного вважаю, що оскільки ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду справи, поважних причин неявки до суду не повідомив, заяву про відкладення судового розгляду не подав, справа може бути розглянута без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Факт вчинення правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 240685 від 30.102022 (а.с.2), карткою обліку адміністративного правопорушення від 30.10.2022 року (а.с.3), постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №77963 від 21.09.2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП (а.с.4).

На підставі частини 5 статті 126 КУпАП особа несе адміністративну відповідальність у разі вчинення повторно протягом року порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Ураховуючи, що санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає безальтернативне основне стягнення на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про наявність підстав для накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя виходить з таких мотивів.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених частиною 3 статті 121, частиною 4 статті 122, 122-2, 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, оскільки ОСОБА_2 не має права керування транспортним засобом, адміністративне стягнення у виді позбавлення прав керування транспортним засобом до нього не підлягає застосуванню.

Вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу необхідно врахувати те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 240685 від 30.10.2020, автомобіль ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_2 , керуючи яким ОСОБА_2 скоїв правопорушення, належить іншій особі ОСОБА_4 .

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005 не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

За таких обставин, вважаю за неможливе застосувати до ОСОБА_2 такий вид додаткового стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортних засобів.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. В. Щербаченко