САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1279/22
Провадження №3/726/1004/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. ,розглянувши матеріали, що надійшли від УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, ПП, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 247036 від 01.09.2022, 01.09.2022 року о 15:20 год. у м. Чернівці по вул. Тернівський, 26 водій ОСОБА_1 керував скутером «Ямаха JOG» б/н у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком ЧОНД результат: алкогольне сп`яніння.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення п. 2.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав та зазначив, що не керував скутером, а лише стояв біля нього. Також вказує, що вимоги щодо нього від поліцейськими були безпідставні, так як він не порушував жодного ПДР. Крім того, зазначає, що скутер має потужність 49,9 см/куб, тобто до 3 кв., що не відноситься до транспортних засобів, за порушення керування якими настає адміністративна відповідальність. Враховуючи це, просить закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи доводи, викладенні ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.10 Закону "Про дорожній рух" механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється, в тому числі, на транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У той же час пункт 1.10 ПДР визначає, що:

- транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей або вантажів, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється, в тому числі, на транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

- мопед - двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, транспортний засіб, зокрема скутер, з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більше 3 кВт. У той же час, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна внутрішнього згоряння, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.

Згідно п.2.13 ПДР до транспортних засобів категорії "А1" відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Механічними вважають скутери з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт, а також всі ТЗ з двигуном внутрішнього згоряння.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено відеозаписи фіксації зазначеної в протоколі події, з яких вбачається, що факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відеозаписи не містять. Відеозаписи починаються з того моменту, коли ОСОБА_1 перебуває поряд з припарокваним біля приватної огорожі скутером.

Жодного іншого доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу, матеріали справи не містять.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

Диспозиція норми ч. 1 ст.130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший, це керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а другий, це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Тобто, з аналізу ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми настає виключно у разі керування або експлуатації транспортного засобу.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а.

Також, п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що давало б поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, відсутній.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування останнім скутера у зазначеному в протоколі місці та час.

Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу вказує на відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутня постанова про адміністратвпне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка б підтверджувала обґрунтованість причини зупинки транспортного засобу останнього, якщо така зупинка взагалі мала місце. Суду не зрозуміло, яке саме правопорушення вчинив останній, що призвело до дій поліцейських, на основі яких складено протокол про адмінправопорушення.

Оскільки працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, то всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а процесуальні документи, складені відносно останнього, не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Крім того, поліцейськими не було задокументовано факту відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Жодним з долучених матеріалів до справи про адміністративне правопорушення, підтвердити зазначений факт не представляється можливим.

Також з наданих відеозаписів не вбачається, що поліцейськими в дійсності були встановлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які вказані у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, захисну версію ОСОБА_1 , поданими документованими доказами спростувати в суді не вдалося.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, обґрунтованості причини зупинки, як і фіксації самої зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та факту керування останнім транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки вказані в протоколі події, не відповідають фактичним обставинам справи, мають невідповідності та неточності та не підтверджуються наданими доказами, у тому числі й долученими до матеріалів справи відеозаписами, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, 221, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяЛ. В. Байцар