Справа № 202/8118/22
Провадження № 3/202/4638/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Логвіненко Т.Г., розглянувши адміністративний протокол та додані до нього матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та ст.10, 63 Конституції України, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2022 відносно громадянина ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 355657 від 22.09.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 355657 від 22.09.2022 встановлено, що 22.09.2022 о 09 годині 35 хвилин у м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Каштанова, буд. 4к, водій ОСОБА_1 керував авто Citroen Jumpy державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на камеру 471862, чим порушим вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно 22.09.2022 о 09 годині 35 хвилин у м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Каштанова, буд. 4к керував транспортним засобом Citroen Jumpy державний номерний знак НОМЕР_2 , однак ознак наркотичного сп`яніння не мав. Йому надавалась усна вимога на проходження огляду, однак він відмовився в усній формі. Достовірність наявного у матеріалах справи та переглянутого у судовому засіданні відеозапису з камери 471862 не оспорював.

Захисник підтримав позицію свого клієнта з вищевказаних підстав, та зазначив, що проведення огляду на виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції повинно здійснюватися у формі направлення на огляд, чого не відбулось.

З вищевказаних підстав ОСОБА_1 та його адвокат вважали, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та просили справу закрити.

Заслухавши свідчення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, в тому числі диск з відеозаписом, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п.1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5. Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, 2.5. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно встановити наявність факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП органом поліції надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 355657 від 22.09.2022 ( а.с. 1);

-відеозапис з нагрудної відеокамери № 471862 від 22.09.2022 (а.с. 2).

-рапортом від 22.09.2022 за обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3);

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 251,252 КУпАП, суд визнає їх належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у зв`язку із чим суд приходить до висновку про наявність факту порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Факт керування ОСОБА_1 авто Citroen Jumpy державний номерний знак НОМЕР_2 у визначену у протоколі дату, місце та час, а саме: 22.09.2022 о 09 годині 35 хвилин у м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Каштанова, буд. 4к, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 355657 від 22.09.2022 та відеозаписом з нагрудної відеокамери №471862 від 22.09.2022 (а.с.2), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100.

Зміст відеозапису з нагрудної відеокамери № 471862 від 22.09.2022 не оспорюється ОСОБА_1 та його адвокатом, відповідно до якого ОСОБА_1 неодноразово надавалась вимоги пройти огляд на виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на які він відмовився. У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат не заперечували факт керування вказаним транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому суд зауважує, що факт наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння спростовується протоколом ААД № 355657 від 22.09.2022, оскільки конкретні ознаки, а саме: неприродня блідість, порушення координації рухів у протоколі зазначені.

Щодо зауважень ОСОБА_1 та його захисника на невідповідність часу керування вказаним транспортним засобом, визначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсному суд не може прийняти до уваги з огляду на таке.

У рішенні у справі «Сутяжник проти Росії» від 23 липня 2009 року ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.

Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Па переконання суду вказані неточності у часі складання протоколу про адміністративне правопорушення не є істотним порушенням вимог закону та підставою для того, щоб вважати протокол про адміністративне правопорушення таким, що складено з порушенням вимог КУпАП.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20.

Щодо посилання захисника на порушення порядку направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння суд не може прийняти до уваги, оскільки диспозиція ст.130 КУпАП не передбачає оформлення вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння у письмовому вигляді.

Більш того, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Від сторони захисту не надходило клопотань про витребування будь-яких доказів по вказаній справі, у тому числі направлення на проведення огляду.

З огляду на викладене, при накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що згідно зі ст.ст. 34- 35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно дост. 40-1 КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу ОСОБА_1 протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу в порядку примусового виконання цієї постанови стягнути з нього подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня її вручення до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т. Г. Логвіненко