Дата документу 16.11.2022Справа № 554/8257/22
Провадження № 3/554/2949/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» листопада 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Сметаніної А.В.,

за участі секретаря Нечай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Харківській області ДПП у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №285495 від 05.08.2022 року, 05.08.2022 року, о 18 годині 30 хвилин, в м. Харків по вул. Валентинівська, біля буд. 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д/н НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп?яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. На місці зупинки транспортного засобу водій погодився пройти огляд в медичному закладі КНП ХОР «ОНД» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А в присутності двох свідків. За адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння у закладі охорони здоров?я КНП ХОР «ОНД» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 05.08.2022 року, о 18 годині 30 хвилин, він керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д/н НОМЕР_2 . Його машину зупинили на блокпосту в м. Харків по вул. Валентинівська, біля буд. 27, працівники поліції не представились, причину зупинки не повідомили. Відразу запитали, чи вживав він наркотичні засоби. Він сказав, що ні, але вони сказали, що є ознаки їх вживання і треба пройти медичний огляд. Він відповів, що в нього в машині їжа, яку він повинен доставити за замовленням, оскільки підробляв кур?єром, попросив почекати поки приїде інший кур?єр та забере замовлення. Коли під?їхав кур?єр та забрав замовлення, він повідомив, що може їхати до лікарні для проходження медичного огляду. Він сів в патрульну машину, проте поліцейські почали говорити, що якщо він погодиться на огляд і результат огляду виявиться позитивний, вони заберуть в нього машину та поставлять її на штрафний майданчик і він машину ніколи не побачить. Також, вони погрожували забрати машину на потреби ЗСУ. Також вони казали, що якщо він відмовиться від проходження огляду, то вони за 15 хвилин складуть протокол і відпустять його, а він потім звернеться за допомогою до адвоката, який в суді знайде порушення через які протокол скасують. В лікарні вони казали теж саме. Він злякався, що заберуть машину, тому вирішив зробити так як йому порадили поліцейські. Своїми діями вони вмовили його написати відмову від огляду. Він намагався скористатись допомогою правозахисника, телефонував йому, однак працівники поліції не давали можливість телефонувати, коли він брав до рук телефон, казали його покласти. Наслідки відмови від огляду йому ніхто не роз?яснював. Наступного дня, відразу зранку, він пішов до лабораторії та здав тест на 10 наркотичних речовин. Тест виявився негативний. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідки, які викликались до суду не з?явились з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення СМС повісток на номери телефонів, зазначених в їх письмових поясненнях. Відповідно до довідок про доставку СМС, судові повістки свідки отримали.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №285495 від 05.08.2022 року, довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмові пояснення свідків, рапорт, а також відеодиск.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, зокрема, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог Інструкції та Порядку, вважаються недійсними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення було встановлено ряд порушень при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу, зокрема ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1376 від 06.11.2015 року, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов?язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП» - відсутній його підпис.

В судовому засіданні було оглянуто відеозаписи, з яких вбачається, що водію ОСОБА_1 уповноваженою особою не було роз`яснено його прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що є порушенням його права на захист.

Крім того, судом встановлено, що саму процедуру проведення медичного огляду проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція),

З переглянутих відеозаписів вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції останніми було зазначено, що у ОСОБА_1 маються ознаки вживання наркотичних засобів, однак не зрозуміло, які саме ознаки вживання наркотичних засобів має водій. Ознаки, які були зазначене працівником поліції в направленні на огляд водія та протоколі про адміністративне правопорушення, як то почервоніння шкірних покровів обличчя, звужені зіниці очей, тремтіння пальці рук, були зазначені поліцейським автоматично та перевіркою встановлені не були. З відеозапису чітко видно, що у ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна (мова зрозуміла, чітка, нормальне формулювання своїх думок, рухи тіла теж адекватні), шкірні покрови обличчя нормального кольору, реакцію на світло зіниць очей працівники поліції не перевіряли. Під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свою позицію, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Крім того, працівники патрульної поліції жодного разу не роз`яснили ОСОБА_1 суть його правопорушення та наслідки відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Навпаки, з відеозапису чітко вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд в лікарні, лише попросив почекати кур?єра, щоб передати йому замовлення, відразу по приїзду кур?єра, сів у патрульну машину та поїхав у лікарню. Під час руху автомобіля та в лікарні працівник патрульної поліції розповідав ОСОБА_1 про те, що якщо він погодиться на медичний огляд і результат огляду виявиться позитивний, то вони заберуть машину, а якщо він відмовиться від проходження огляду, то він за 15 хвилин випишить протокол, машину забирати не буде та відпустить його. Протокол хоч та хоч так піде до суду, а там адвокат, за суму менше, ніж штраф, зможе все вирішити, знайде порушення, що щось не зроблено, не роз?яснено.

Таким чином, судом встановлено, що на пропозицію поліцейського проїхати до лікарні для проходження медичного огляду ОСОБА_1 погодився, сів в патрульну машину та поїхав разом з поліцейськими до медичного закладу. Під час руху автомобіля та перебування у закладі поліцейський почав спонукати водія для відмови від проходження медичного огляду.

Внаслідок таких «рекомендації» водій ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду в лікарні та відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що всі ці дії поліцейського вчинені після того як водій погодився пройти медичний огляд, сів у службовий автомобіль і почав слідувати в лікарню були незаконними і є очевидною провокацією, оскільки залякування водія по суті вчинено виключно з метою спонукання водія для відмови від проходження медичного огляду, а отже є очевидним, що без зазначених протиправних дій працівника поліції правопорушення не було б вчинено, тобто мало місце провокація та схиляння водія для відмови від проходження медичного огляду.

Поліція, отримавши на місці згоду водія на проходження медичного огляду, повинна була виконати вимоги відповідних Інструкції та Порядку проведення огляду, а саме доставити водія до лікарні, а не переконувати його відмовитись від проходження медичного огляду, лякаючи негативним наслідками.

Суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які зазначено в протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» - «відмовився від проходження в зв?язку із невідкладними обставинами справи по роботі», оскільки, сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини, що також викладено в постановах Верховного Суд у справі №537/2088/17 від 15.05.2019 року та у справі № 177/525/17 від 08.07.2020.

Крім того, його письмові пояснення спростовуються іншими доказами, дослідженими судом під час розгляду справи.

Також, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тому, на думку суду, оскільки водій ОСОБА_1 не допускав будь-яких порушень правил дорожнього руху, за які його слід було б зупинити, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов?язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Крім того, застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладі регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису,затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ вказаної Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно п.п. 1, 2 Розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Пунктом 1 Розділу VIIІ передбачено, що вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.

Пунктами 5,6,7,9 Розділу VIIІ передбачено, що контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснює відповідальна особа, за інформацією, отриманою з їх допомогою,- безпосередньо керівник органу, підрозділу поліції. Дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції. Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки. У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування.

Переглянувши наданий відеоматеріал, судом було встановлено, що він не містить безперервної фіксації події, відеозапис містить декілька фрагментів записів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та проведенні огляду водія були грубо порушенні вимоги КУпАП, відповідних Інструкції та Порядку, а відтак саму процедуру проведення огляду ОСОБА_1 слід визнати порушеною і незаконною.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, оскільки такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій щодо фактів. При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), а також не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а доводи останнього, викладені в судовому засіданні під час розгляду справи, не спростовані.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає

Керуючись ст. 9, ч.1 ст. 130, ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна