ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1247/22 Справа № 214/2943/22 Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Мудрецький Р.В., за участю(в режимі відеоконференції): особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Зеляника Є.С., прокурора Ламана С.І., переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2022 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 19 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, за ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. і стягнуто судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Районний суд встановив, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3 від 11.03.2022 року підполковника у відставці ОСОБА_1 призначено на посаду командира батальйону командира військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. , ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтею 3 Закону України «Про збройні сили України» та п. 15 ч.1 ст. 1 Закону України «Про основи національного супротиву» Сили територіальної оброни визначені окремим родом сил Збройних Сил України.
Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про основи національного супротиву» передбачено, що на громадян України, зарахованих до складу добровольчих формувань територіальних громад, під час участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони поширюється дія статутів Збройних Сил України.
Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме ч. 12 ст. 6 встановлене поняття «військові посадові особи» - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Таким чином, відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 ,. перебуваючи на посаді командира батальйону командира військової частини НОМЕР_2 є суб`єктом на якого поширюється дія закону «Про запобігання корупції».
11.03.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 № 4 рядову ОСОБА_2 призначено на посаду штаб-сержанта військової частини НОМЕР_2 . Разом з цим встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є чоловіком та дружиною, та відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» є близькими особами.
В той же час згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 з приводу наявності у нього конфлікту інтересів під час призначення ним в його підпорядкування військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 та його врегулювання до безпосереднього командування не звертався.
Таким чином, командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив командування військової частини НОМЕР_1 про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо видання 11.03.2022 року наказу № 4, яким призначив свою дружину рядову ОСОБА_2 на посаду штаб-сержанта військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення , пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, 11.03.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 № 4 рядову ОСОБА_2 призначено на посаду штаб-сержанта військової частини НОМЕР_2 . Разом з цим встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є чоловіком та дружиною, та відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» є близькими особами.
В той же час згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 з приводу наявності у нього конфлікту інтересів під час призначення ним в його підпорядкування військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 та його врегулювання до безпосереднього командування не звертався.
Таким чином, командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав та підписав 11.03.2022 року наказ № 4, яким призначив свою дружину рядову ОСОБА_2 на посаду штаб-сержанта військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення , пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, 02.04.2022 року командиром військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 видано наказ № 42 «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям за березень 2022 рік» за яким штаб-сержанту рядовій ОСОБА_2 встановлено та виплачено премію за березень в розмірі 202%.
В той же час згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 з приводу наявності у нього конфлікту інтересів під час призначення ним розміру щомісячної премії за березень 2022 рік військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 рядовій ОСОБА_2 та його врегулювання до безпосереднього командування не звертався.
Таким чином, командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив командування військової частини НОМЕР_1 про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийняття рішення щодо видання 02.04.2022 року наказу № 42 «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям за березень 2022 року», яким призначив своїй дружині рядовій ОСОБА_2 щомісячну премію в розмірі 202 %, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, 02.04.2022 року командиром свійської частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 видано наказ № 42 «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям за березень 2022 рік» за яким штаб-сержанту рядовій ОСОБА_2 встановлено та виплачено премію за квітень в розмірі 202%.
В той же час згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 з приводу наявності у нього конфлікту інтересів під час призначення ним розміру щомісячної премії за квітень 2022 рік військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 рядовій ОСОБА_2 та його врегулювання до безпосереднього командування не звертався.
Таким чином, командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав та підписав 02.04.2022 року наказу № 42 «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям за березень 2022 року», яким призначив своїй дружині рядовій ОСОБА_2 щомісячну премію в розмірі 202 %, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того ОСОБА_1 перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_2 та будучи суб`єктом на якого поширюється дія закону «Про запобігання корупції» 02.05.2022 року видав наказ № 94 «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям за квітень 2022 рік», за яким штаб-сержанту рядовій ОСОБА_2 встановлено та виплачено премію за квітень в розмірі 202%.
В той же час згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 з приводу наявності у нього конфлікту інтересів під час призначення ним розміру щомісячної премії за квітень 2022 рік військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 рядовій ОСОБА_2 та його врегулювання до безпосереднього командування не звертався.
Таким чином, командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив командування військової частини НОМЕР_1 про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийняття рішення щодо видання 02.05.2022 року наказу № 94 «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям за квітень 2022 року», яким призначив своїй дружині рядовій ОСОБА_2 щомісячну премію в розмірі 202 %, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_2 та будучи суб`єктом на якого поширюється дія закону «Про запобігання корупції» 02.05.2022 року видав наказ № 94 «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям за квітень 2022 рік», за яким штаб-сержанту рядовій ОСОБА_2 встановлено та виплачено премію за квітень в розмірі 202%.
В той же час згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 з приводу наявності у нього конфлікту інтересів під час призначення ним розміру щомісячної премії за квітень 2022 рік військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 рядовій ОСОБА_2 та його врегулювання до безпосереднього командування не звертався.
Таким чином, командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав і підписав 02.05.2022 року наказ № 94 «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям за квітень 2022 року», яким призначив своїй дружині рядовій ОСОБА_2 щомісячну премію в розмірі 202 %, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Зеленяк Є.С. просить скасувати постанову суду, а провадження стосовно ОСОБА_1 за ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, закрити за відсутністю складу правопорушення.
Також, просить поновити строк на оскарження, так як постанова не була вручена після її оголошення, копію отримано лише 16 вересня 2022 року.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, так як на ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення під № 407 та 403, які фактично дублюють один одного. При цьому, ОСОБА_1 не видавав накази про виплату премії самостійно, оскільки складав їх на підставі рапортів, які до матеріалів справи не долучені, на що суд І інстанції не звернув увагу. Разом цим, захисник вказує, що до протоколів внесено неправдиві відомості щодо посади ОСОБА_1 , а саме, що він є командиром В/Ч НОМЕР_3 , так як це не відповідає дійсності. Захисник вказує, що ОСОБА_1 призначаючи на посаду ОСОБА_2 не мав наміру на порушення закону, оскільки прийняв таке рішення, так як остання є висококваліфікованим спеціалістом, а також з урахуванням військового стану, який вимагав прийняття негайних рішень. Захисник вказує, що ОСОБА_1 не був безпосереднім керівником ОСОБА_2 .
В апеляційному суді захисник та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника в межах її доводів, заслухавши пояснення учасників перегляду, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Розглядаючи питання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що він пропущений з поважних причин, тому підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід розглянути по суті.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.
Судом І інстанції було вірно встановлено на підставі досліджених матеріалів справи, що ОСОБА_1 не повідомив командування військової частини НОМЕР_1 про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення, яким призначив своє дружину рядову ОСОБА_2 на посаду штаб-сержанта військової частини та прийняв рішення підписавши такий наказ, а також в подальшому підписуючи накази про преміювання.
Доводи апеляційної скарги про дублювання обставин справи у протоколах про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки у протоколі за № 407 йдеться мова, що ОСОБА_1 прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів та підписав наказ про преміювання ОСОБА_2 , а в протоколі № 403 зазначено прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів та підписав наказ про призначення дружину на посаду штаб-сержанта В/Ч НОМЕР_2 .
Стосовно доводів про наявність у ОСОБА_1 потенційного конфлікту інтересів, а не реального, то ці доводи необгрунтовані і перевірялися судом І інстанції, який такого факту не встановив, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки ОСОБА_1 особисто підписував накази про призначення на посаду та преміювання ОСОБА_2 , яка є його дружиною, що свідчить про наявність у нього реального конфлікту інтересів, яким є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Також є безпідставними доводи, що ОСОБА_1 не був безпосереднім керівником ОСОБА_2 , так як ці доводи також перевірялися судом І інстанції, який вірно вказав, що ОСОБА_1 відповідно до приписів ст. 66 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, будучи командиром частини є прямим начальником усього особового складу В/Ч.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Поновити строк захиснику ОСОБА_3 на оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, за ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. і стягнуто судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький