Справа № 279/4705/22 провадження №3/279/3112/22
П О С Т А Н О В А

03 листопада 2022 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростеня, громадянки України, проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 01.10.2022 року о 22-26 год. в м.Коростені по вул.Сосновського керувала транспортним засобом - автомобілем "LIFAN 620" д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився відповідно до встановленого законом порядку, чим порушила пункт 2.9А Правил Дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП.

Вказана норма закону передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Правопорушниця ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що належний її батькові автомобіль нею було виставлено на продаж. 01.10.2022 року їй зателефонувала дівчина на ім`я ОСОБА_2 , щоб оглянути автомобіль, оскільки мала намір його купити, після зустрічі вона передала автомобіль тій дівчині, щоб та поїздила на ньому цілий день, перевірила його. Близько 22-00 години ОСОБА_2 забрала її з роботи, вони їхали додому, щоб обговорити питання стосовно купівлі-продажу автомобіля. За кермом знаходилась ОСОБА_2 . Їх зупинили працівники поліції, бо в авто не горіла передня фара. На запитання, чий автомобіль, відповіла, що її. Хто керував авто, вони не з`ясовували. Склали протокол, що не горіла фара, запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння, на що вона погодилась, результат виявився позитивним. Вину не визнає тому, що за кермом була не вона, а ОСОБА_2 , однак працівники поліції це не з`ясовували, а сама вона розгубилась, тому не відмовилась пройти освідування. Даний автомобіль зареєстрований на її батька ОСОБА_3 , вона передала його ОСОБА_2 , тому вважала, що та не має нести відповідальність за наявні в ньому несправності, тому не заперечувала проти притягнення її до відповідальності за те, що не горіла фара.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 пояснила, що того дня вона взяла на цілий день у ОСОБА_5 автомобіль, щоб поїздити на ньому, оскільки мала намір купити його. Ввечері забрала ОСОБА_1 з роботи, їхали додому, щоб обговорити питання стосовно купівлі-продажу автомобіля, їх зупинили працівники поліції, бо не горіла передня фара, склали протокол стосовно даного правопорушення, запропонували ОСОБА_5 пройти огляд на стан сп`яніння, результат виявився позитивним. Керувала автомобілем вона, а не ОСОБА_1 , однак працівники поліції це не з`ясовували.

З долученого до протоколу відеозапису не вбачається, що саме ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля та керувала ним. Долучений відеофайл містить лише запис про проходження ОСОБА_1 тестування, однак не містить інформації про те, що вона керувала транспортним засобом, що їй було роз`яснено, в зв`язку з чим вона має пройти освідування.

За таких обставин, висновок щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння не можливий.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130,ч.1 КУпАП закрити.

Посвідчення водія НОМЕР_3 від 14.11.2017 року повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд.

Суддя