ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/355/22 Справа № 690/72/22 Категорія: ч. 4 ст. 140 КУпАП Головуючий у І інстанції Линдюк В.С. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши клопотання захисниці Токар О.М. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 15 березня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка займає посаду начальника Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради (далі - ВВУЖКГ) , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності в зв`язку з його малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження в справі закрити.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , будучи начальником ВВУЖКГ, яке відповідальне за експлуатаційний стан доріг, у порушення п. 3.1.16 ДСТУ 3587- 97 Правил, норм та стандартів утримання автодоріг, своєчасно не вжила заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини на якій є нашарування ожеледиці 3 см по вул. Будівельній в м. Ватутіне Черкаської області, що 14.01.2022 призвело до дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Ореl Astra, д.н.з. НОМЕР_1 .

Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, а саме - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць, що спричинило створення аварійної обстановки та пошкодження транспортного засобу, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 140 КУпАП.

В апеляційній скарзі, яка подана 12 серпня 2022 року, захисник просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях її підзахисної складу адміністративного правопорушення. У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилалась на те, що, через неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи, її підзахисна не була присутньою у судовому засіданні і не отримувала копію постанови. Про її наявність підзахисна дізналася наприкінці липня 2022 року та 29 липня 2022 року подала заяву про надання копії зазначеної постанови для подальшого її оскарження. Копія постанови нею була отримана лише 08.08.2022.

Заслухавши пояснення захисниці Токар О.М., яка підтримала доводи клопотання, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти його задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що воно не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова судді щодо ОСОБА_1 було постановлена 15 березня 2022 року, тобто останнім днем її оскарження є 25 березня 2022 року.

Доводи захисниці Токар О.М., що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналася наприкінці липня 2022 року, не знайшли свого підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 достеменно знала, що справа щодо неї розглядається в суді, 14 лютого 2022 року надала письмові заперечення щодо притягнення її до адміністративної відповідальності, надала клопотання про виклик свідків у судове засідання.

Утім у подальшому, тривалий час не цікавилась результатами розгляду справи, що свідчить про відсутність зацікавленості у ОСОБА_1 в реалізації права на захист у найкоротший термін.

Після винесення 15 березня 2022 року оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 06 липня 2022 року звернулась до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи. При цьому за цим клопотанням 11 липня 2022 року з матеріалами справи ознайомився представник ВВ УЖКГ, начальником якого є ОСОБА_1 .

Підставою для звернення з вказаним клопотанням стало подання позову ОСОБА_2 до ВВ УЖКГ про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Разом з тим, з наданих ОСОБА_2 доказів вбачається, що він до цього позову долучав копію оскаржуваної постанови. ОСОБА_1 у зазначеній цивільній справі 15 липня 2022 року надала письмові заперечення, в яких йде мова про незаконне, на її думку, притягнення її до адміністративній відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП, тобто за постановою, яку оскаржує.

За таких обставин, ОСОБА_1 , що найменше 15 липня 2022 року було відомо про прийняття постанови, яку вона оскаржила тільки 12 серпня 2022 року.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Крім того, суд звертає увагу, що у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Апеляційний суд виходить із того, що визначений процесуальним законом десятиденний строк для подання апеляційної скарги є достатнім для реалізації права на апеляційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати апеляційну скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

У поданому клопотанні захисниця Токар О.М. не навела вагомих доводів на обґрунтування того, що перешкоджало ОСОБА_1 якнайшвидше після закінчення строку апеляційного оскарження звернутися з апеляційною скаргою, тому апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом. Сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Відмовити захисниці Токар О.М. в інтересах ОСОБА_1 в поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 15 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисниці Токар О.М. повернути особі, що її подала.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук