Провадження № 33/824/1859/2022 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Александрова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП,

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу,

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 о 12 годині 30 хвилин 20 жовтня 2021 року в районі будинку № 9, розташованого на Харківському шосе у місті Києві, керуючи електроскутером «Bravis Hawk MATT 2000 Вт», без державного номерного знаку (номер кузову НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів, при зміні напряму руху не впевнився в безпечності маневру, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному із ним напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, що було зафіксовано на нагрудну камеру.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5, 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2022 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становило 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 07 червня 2022 року та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду ухвалена без з`ясування всіх обставин справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Зауважує на тому, що електроскутер в розумінні ПДР не відноситься до транспортного засобу, а тому на водія електроскутера не розповсюджується диспозиція ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що відомості, які зазначені в постанові суду не відповідають дійсності, на запитання судді він повідомляв, що алкоголь не вживав, у стані алкогольного сп`яніння не перебував, ніякі 2 пляшки пива не вживав, як зазначив суд, під час керування почувався дуже добре, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, перебував у шоковому стані після ДТП. Жодних інших пояснень він в судовому засіданні не надавав.

Крім того, в бланках пояснень свідків не вказано на стан якого саме сп`яніння він ніби то відмовився проходити огляд (алкогольного чи наркотичного), з формулювання пояснень вбачається, що він відмовився від огляду тільки у лікаря - нарколога, що вказує на припущення поліції, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, але протокол складений за алкогольне сп`яніння, також суду не надано доказів його відмови від огляду на алкоголь на приладі «Драгер» безпосередньо на місці.

Також зазначає, що пояснення свідків вказують на порушення процедури з боку поліції. Вважає, що поліцейські могли пропонувати огляд у лікарні тільки після того, як він відмовиться від огляду на місці або не погоджується з його результатами. Докази того, що він відмовився від огляду на місці відсутні. Місцевий суд звертався з листом-запитом до УПП у місті Києві, відповідь на який УПП не надало, суд просив надати відеозапис складання протоколу за ст. 130 КУпАП відносно нього, однак у суду такий відеозапис був відсутній, але судячи з матеріалів справи такий відеозапис проводився.

До того ж, в матеріалах справи відсутні відеозапис відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням приладу «Драгер».

Стверджує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на «Драгері», в поясненнях свідків про «Драгер» теж нічого не зазначено.

Крім того, фабула протоколу не є конкретною та зрозумілою, зазначено про ніби-то його відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності 2-х свідків, що не вказано в протоколі, але повинно бути обов`язково зазначено та підтверджено доказами, що він відмовився пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів та після цього відмовився проходити в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, апелянт зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про вимогу пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Апелянт наголошує на тому, що протокол складений за правопорушення, передбачене за ст. 124 КУпАП, схема ДТП, та направлення на медичний огляд не є доказом порушення ним вимог пункту 2.5 ПДР.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Александрова Д. О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

заслухавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_5 та його захисника - адвоката Александрова Д. О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Враховуючи, що постанова Дніпровського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_1 в частині закриття провадження по справі в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, ніким не оспорюється, суд апеляційної інстанції розглядатиме справу лише в межах апеляційної скарги щодо ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, з огляду на положення ст. 252 КУпАП про те, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, остаточне судове рішення в справі про адміністративне правопорушення повинно містити мотиви його прийняття з розкриттям змісту доказів, які доводять чи спростовують обставини, які мають значення по справі.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, є передчасними, невмотивованим і не підтверджується доказами.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.12 р. ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, згідно з п. 1 р. ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених п. 3 р. І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У п. 6 р. ІІ Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Виходячи із змісту вищевказаної Інструкції, суд вважає, що законом чітко визначена процедура виявлення ознак сп`яніння та подальшого огляду водія.

Так, закон прямо вказує, що поліцейський самостійно на місці зупинки транспортного засобу встановлює у водія транспортного засобу наявність чи відсутність ознак стану сп`яніння - алкогольного, наркотичного чи іншого, а у разі їх встановлення водію повідомляється які саме ознаки і якого саме сп`яніння були у нього встановлені і далі, на підставі встановлених ознак поліцейський пропонує водію пройти медичний огляд на підтвердження чи спростування стану сп`яніння. Якщо були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння закон прямо зобов`язує поліцейського запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У разі, якщо виявлені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або водій не погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки водію пропонується пройти огляд в медичному закладі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307776 від 20 жовтня 2021 року, 20 жовтня 2021 року о12 годині 30 хвилин в місті Київ по вул. Харківське шосе, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - електроскутер «Bravis Hawk MATT 2000 Вт», номер кузову НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Судом апеляційної інстанції було оглянуто долучений до протоколу відеозапис, однак, після його дослідження не можна прийти до однозначного висновку щодо дотримання поліцейськими процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , зокрема, щодо пропозиції пройти такий огляд та подальшої його відмови від такого проходження.

Оскільки у зазначеному вище протоколі про адміністративне правопорушення як свідків було вказано громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з метою встановлення всіх обставин справи їх було викликано в судове засідання та допитано судом апеляційної інстанції.

Так, під час допиту свідок ОСОБА_3 показав, що обставин, вказаних в протоколі він не пам`ятає, жодної інформації з цього приводу надати не може. Не може сказати, що ОСОБА_1 в його присутності відмовлявся від проходження огляд на встановлення стану алкогольного чи будь якого іншого сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 показав, що в його присутності водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, про вказані обставини йому сказав поліцейський.

Враховуючи, що обидва свідки були повідомлені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та давали присягу свідка, апеляційний суд не ставить під сумнів надані ними показання.

Апеляційний суд звертає увагу, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке полягає у відмові особи від проходження огляду на стан сп`яніння, доказуванню підлягає не лише факт такої відмови, а і факт перебування особи під час такого керування з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, однак, жодні матеріали справи про адміністративне правопорушення не доводять цих обставин, як і того, що йому пропонувалось пройти огляд на встановлення факту перебування у стані такого сп`яніння.

З урахуванням викладеного, вважаю, що у поліцейських не було підстав вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки не можливо встановити наявність у нього таких ознак та пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння.

Згідно ч. 1, 2 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність вказаних вище обставин свідчить про те, що факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307716 від 20 жовтня 2021 року, не знайшли своє підтвердження в доказах, а отже в діях ОСОБА_1 не встановлений склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на норми чинного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, апеляційний суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає в частині скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко