Справа № 541/2833/22
Номер провадження3/541/1100/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , працюючого в АО ПП «Великосорочинське», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №008932 від 08.07.2022 року, водій ОСОБА_1 , 08.07.22 , в с.В.Сорочинці по вул. Гоголя, керував транспортним засобом RENAULT DUSTER д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою приладу Drager 6810, результат 1,49 ‰. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду подав заяву в якій свою вину не визнав по причині не керуванням ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Повідомив, що він дійсно був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що в нього відсутнє світло фар на правій стороні автомобіля, пояснили, що це незначне порушення за яке необхідно буде сплатити штраф у розмірі 250 грн. Один з працівників поліції надав чистий бланк протоколу, зазначивши галочками де розписатися і після чого з їхнього дозволу він поїхав додому. Повідомив, що свідок зазначений в матеріалах справи на місці події не був, також йому не було роз`яснені права, щоб мати змогу отримати юридичну допомогу. Диск, що є в матеріалах справи також не підтверджує правового проступку в якому його звинувачують. Просив справу розглянути за його відсутності, повідомив, що його інтереси буде представляти адвокат Куцин В.Ю., також просив справу відносно нього провадженням закрити у зв`язку з відсутністю доказів про склад правопорушення і події.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Куцин В.Ю. в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання в якому просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 . Розгляд справи провести у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, згідно протоколу серії ААБ №008932 дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу за ст. 130 КУпАП, у разі порушення водієм п. 2.9 «а» ПДР, працівниками поліції мають бути надані доказі щодо: 1/ керування особою транспортним засобом та законності підстав зупинки транспортного засобу; 2/ наявності ознак сп`яніння; 3/ позитивний результат огляду на стан сп`яніння. Відсутність доказів щодо сукупності вказаних ознак, може слугувати підставою до закриття адміністративного провадження.

У якості доказів провини ОСОБА_1 до матеріалів справи, окрім самого адміністративного протоколу, додано оптичний диск з відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського.

В ході огляду відеозапису факту здійснення ОСОБА_1 керування автомобілем за подій, викладених у протоколі, не підтверджено, на запису видно спілкування водія з працівниками поліції, відеозапис дозволяє впевнено стверджувати, що працівниками поліції зупинена інша людина ніж ОСОБА_1 . Крім, того протокол про адміністративне правопорушення не містить точний час керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, також відсутнє підтвердження щодо роз`яснення останньому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Слід зауважити, що в деяких справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі Гурепка проти України(№ 2)) та такі адміністративні провадження слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

З огляду на міркування, викладені вище, суддя не може покласти в основу обвинувачення вказані матеріали, оскільки вони зібрані та оформлені не належним чином.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин, суддя приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 8, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Л. Г. Шатілова