Справа № 211/7550/21
Провадження № 3/211/125/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 грудня 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області С.В. Ткаченко, розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 195817 від 15.11.2021 року, 15 листопада 2021 року, о 14-33 годині водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21083 номерний знак НОМЕР_1 у м. Кривому Розі по вул. Л.Бородича, б. 10 у Довгинцівському районі, не вибрав безпечної швидкості щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечної дистанції, здійснивши маневр обгону допустив зіткнення з автомобілем Део Ланос номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 12.3, 12.4, 14.6 «е» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Голуб С.О. пояснив, що ОСОБА_1 не визнає свою провину у вчиненні ДТП, вважає винним іншого водія. Так в день ДТП 15.11.2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ та рухався по вул. Л.Бородича в лівій смузі для руху транспортних засобів. В правій смузі для руху транспортних засобів рухався автомобіль Део Ланос під керуванням водія ОСОБА_2 , який раптово розпочав виконувати маневр розвороту з правої смуги не зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги, і виїхав на смугу руху по якій рухався водій ОСОБА_1 . ОСОБА_1 вжив заходи для екстреного гальмування однак оскільки відстань була незначною тому відбулося зіткнення. Водієм ОСОБА_2 було порушено правила дорожнього руху, а саме п. 10.1 та п. 10.3: перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху; У разі перестроювання водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам що рухаються у попутному напрямку по тій смузі на яку він має намір перестроїтись. Отже саме невиконання водієм ОСОБА_2 даних вимог слугувало причиною виникнення ДТП. Крім того провина ОСОБА_2 була встановлена постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 15.04.2022 року, яка постановою апеляційного суду від 06.05.2022 року була залишена без змін. Судом було встановлено, що ОСОБА_2 створив аварійну ситуацію для водія ОСОБА_1 який знаходячись в даній аварійній ситуації не зміг запобігти ДТП. Так згідно правової позиції Верховного Суду від 2015 року № 5-218кс 15, вбачається що необхідно встановити причинний зв`язок між діями кожного учасника дорожнього руху та наслідками що настали, дослідити характер порушень які вчинені кожних з водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку, тобто з`ясувати ступінь участі кожного них у спричиненні злочинного наслідку, при цьому виключається відповідальність водія, який порушив правила дорожнього руху вимушено через створення аварійної ситуації іншим водієм. В даному випадку ДТП є створення водію ОСОБА_1 аварійної ситуації іншим водієм, таким чином протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 є необґрунтованим і ті пункти правил дорожнього руху які інкриміновані ОСОБА_1 взагалі не можуть застосовуватись до даної ситуації ДТП і суперечать механізму ДТП, який встановлений в рішенні інших судів, а саме:

п. 12.3 ПДР передбачено, що при виявленні небезпеки для руху водій зобов`язаний застосувати гальмування, що ОСОБА_1 було виконано, на схемі ДТП є слід гальмування. Те, що він не встиг загальмувати щоб уникнути зіткнення, пояснюється тим, що ОСОБА_3 не мав такої можливості через те, що ДТП виникло раптово.

п. 12.4 ПДР передбачено, що у населеному пункті рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Так якщо брати, що ОСОБА_1 рухався з перевищенням швидкості, то має бути встановлено саме з якою швидкістю він рухався, на скільки він перевищив швидкість. Якщо ставиться в провину швидкість , то це повинно ставитись на підставі п. 12.9 «б» ПДР, який передбачає, що водію забороняється перевищувати мінімальну швидкість, а у протоколі про адміністративне правопорушення вказано пункт, який зобов`язує водія рухатись зі швидкістю 50 км/год. Отже вищевказаний пункт 12.4 взагалі не може ставитись у провину, і в загалі доведення перевищення швидкісного режиму та знаходження його в причинному зв`язку з настанням ДТП встановлюється експертним дослідженням.

п. 14.6 «е» ПДР передбачено, що обгін заборонено на дорогах, що мають дві і більше смуги для в одному напрямку, однак водій ОСОБА_1 не вчиняв обгін, він рухався по своїй смузі на випередження. Виїхав ОСОБА_1 на зустрічний рух вже після удару, тобто згідно схеми ДТП місцем зіткнення є на смузі руху обох водіїв, а розташування автомобіля ОСОБА_1 на зустрічній смузі є кінцевим його розташуванням, після того як водій ОСОБА_2 ударив його і в наслідок чого його викинуло на зустрічну смугу, тому це взагалі не може рахуватись як обгін. Обгін, це коли один водій добровільно виїжджає на зустрічну смугу і обганяє іншого водія, а коли в них зіткнення було в їхній смузі для руху, а ОСОБА_1 , викинуло на зустрічну смугу, то це не є обгоном.

У зв`язку із вказаним в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , пояснив, що 15.11.2021 року він їхав по вул. Л.Бородича у праві смузі та йому потрібно було здійснити маневр розвороту. Він своєчасно перестроївся у крайню ліву смугу і доїжджаючи до переривчастої дорожньої розмітки включив поворот, пропустив зустрічний транспорт і почав виконувати маневр та у цей момент коли він вже почав виконувати маневр розвороту ( на його початку), автомобіль ВАЗ допустив зіткнення з ним і той вилетів на зустрічну смугу, його автомобіль залишився на тому місці де і почав маневр розвороту. У подальшому він викликав працівників поліції, та на нього і іншого водія було складено протоколи про адміністративне правопорушення. При складанні матеріалів він пояснював працівникам поліції що не вбачає своєї провини у даному ДТП, та данні пояснення взяті до уваги не були. Вважає, що як би його автомобіль перешкоджав руху автомобілю ВАЗ то удар прийшовся б у водійські двері його автомобіля. Додав, що коли він перестроювався на ліву смугу руху автомобіля ВАЗ не бачив, потім продовжував рух і включив поворот для того щоб вчинити маневр розвороту, пропустив зустрічний транспорт та був упевнений, що позаду нього нікого не може бути, оскільки він вже перебував на лівій смузі. Між його перебуванням на смузі та маневром розвороту минуло 10 секунд, тобто за цей час його автомобіль не рухався, і коли він розпочав рух відбулося ДТП, та зіткнення відбулося на переривчастій смузі. Також ОСОБА_2 , додав що під час складання матеріалів він надавав письмові пояснення під диктування поліцейського та в той час перебував у шоковому стані.

Також ОСОБА_2 надавав письмовій пояснення в яких навів обставини щодо порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху в наслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем. Також додав фотографії місця ДТП.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що зі схеми ДТП долученої до матеріалів адміністративної справи чітко видно що ОСОБА_2 , перебував на лівій смузі де була переривчаста смуга. Він пропустив зустрічний транспорт щоб здійснити маневр розвороту. Так при здійсненні ОСОБА_2 , даного маневру, водій ОСОБА_1 можливо хотів обігнати по зустрічній смузі і в момент обгону він вчинив ДТП. Водій ОСОБА_1 бачачи, що автомобіль ОСОБА_2 , буде здійснювати маневр, міг перестроїтися і продовжувати рух по правій смузі, однак виїхав на зустрічну смугу. Крім того згідно правил дорожнього руху, водій повинен правильно застосовувати гальмування але не виїжджати на зустрічну смугу, однак водій ОСОБА_1 вчинив гальмування з виїздом на зустрічну полосу. Вважає, що якщо брати до уваги те, що водій ОСОБА_1 не виїжджав на смугу зустрічного руху то тоді б відбулося зіткнення у задню частину автомобіля. Однак вбачається, що ОСОБА_1 почав гальмівний шлях до автомобіля ОСОБА_2 , і бачачи що гальмівний шлях не дає йому можливості повністю зупинити свій автомобіль на швидкості, він вирішив виїхати на зустрічну смугу, що заборонено ПДР. Наявні пошкодження транспортних засобів говорять про те, що зіткнення відбулося саме на переривчастій лінії і водій ВАЗ вже був у той момент на зустрічній смузі. Також якщо брати до уваги, те, що автомобіль водія ОСОБА_1 підрізав водій ОСОБА_2 , і якщо водій ОСОБА_2 , перестроївся безпосередньо перед автомобілем ОСОБА_1 , то тоді б не було гальмування, швидкість автомобіля ОСОБА_2 в момент розпочатого розвороту становила не більше 15 км./год., а швидкість автомобіля ОСОБА_1 , враховуючи, що його тормозний шлях складав 14 метрів ніяк не може бути 50 км/год., тобто є більшою. Зазначена схема ДТП не повністю відображає ті обставини які були насправді. Так на наступний день вони перевіряли гальмівний шлях та виявилось, що він становить не 14 м., як зазначено у схемі, а становить 19 м., про що ними було зафіксовано на відео для подальшого призначення експертизи, оскільки судові рішення за якими ОСОБА_2 , визнано винним у ДТП були прийняті без повного дослідження усіх обставин, у їх відсутність, тому будуть оскаржені.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вислухавши доводи представника ОСОБА_1 , адвоката Голуба С.О., Под`ярковського Д.М. та його представника Папушу І.М., суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом не встановлений.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозаписом та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, має місце при наявності протиправного діяння порушення правил дорожнього руху, наслідку - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та причинного зв`язку між ними, а також винуватості особи у його вчиненні.

Так дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 195817 від 15.11.2021 року, схему з місця ДТП, а саме розміщення транспортних засобів та місце їх зіткнення та осипу, їх ушкодження, фото таблицю та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що не знайшло свого підтвердження порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України.

Так у схемі місця ДТП від 15.11.2021 року та фотографіях зафіксовані механічні пошкодження транспортних засобів, а саме:

на автомобілі ВАЗ 21083 пошкоджено середню праву бокову частину;

на автомобілі Део Ланос пошкоджено передню ліву бокову частину.

Зі схеми вбачається, напрямок руху транспортних засобів, що місця зіткнення та осипу деталей автомобілів знаходяться у межах смуги по якій рухались вказані транспортні засоби до зіткнення , зокрема у лівій її частині, ближче до дорожньої розмітки, яка розділяє транспортні потоки, але на деякій відстані від неї, а не на самій переривчастій лінії як зазначає ОСОБА_2 .

Місця розташування механічних пошкоджень на вказаних транспортних засобів та місце осипу, виключає можливість настання зіткнення за механізмом, який наводить ОСОБА_2 , а саме, що він перед маневром розвороту завчасно зайняв відповідне крайнє положення та почавши виконувати маневр розвороту автомобіль ВАЗ який рухався по зустрічній смузі допустив зіткнення з ним.

Крім того зі схеми місця ДТП та фотографій вбачається, що після зіткнення автомобіль Део Ланос, знаходиться в лівій смузі руху по напрямку руху автомобіля ВАЗ , що також виключає зіткнення автомобілів на зустрічній смузі руху.

Також представник ОСОБА_1 , адвокат Голуб С.О. та ОСОБА_2 , зазначили, що після зіткнення автомобіль ВАЗ вилетів на зустрічну смугу.

Відповідно до Розділу І «Загальні положення» п. 3 абз. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Згідно п. 4 розділу IX. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124КУпАП вказаної Інструкції, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі. На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10)тип транспортного засобу. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Вищезазначена схема ДТП була складена у присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підписана ними без будь яких зауважень. Дана схема містить лише графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди, може відображати механізм настання ДТП про який зазначив представник ОСОБА_1 , адвокат Голуб С.О. у порівнянні з механізмом настання ДТП зазначеним ОСОБА_2 , та його представником Папуша І.М. , проте не вказує на те, що пригода сталася саме з вини ОСОБА_1 .

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. ст.279,280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол серії ДПР18№ 195817 від 15.11.2021 року не містить вказівок на підставі яких саме доказів поліцейський дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , ознак порушення п. 12.3, 12.4, 14.6 «е» ПДР України та відповідно як наслідок необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності заст. 124 КУпАП, не надано юридичної оцінки зібраним доказам.

Суд вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечними доказами вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту в розумінніст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у судді.

Крім того постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 15.04.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Закрито провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.05.2022 року, вказану постанову суду від 15.04.2022 року залишено без змін.

Наразі данні постанови є такими що набрали законної сили, містять встановлені обставини щодо порушення водієм ОСОБА_2 пунктів 2.3 «б», 10.1, 10.3 ПДР України, під час керування 15.11.2021 року ним о 1433 год., автомобілем Део Ланос номерний знак НОМЕР_2 , в наслідок чого сталася ДТП з автомобілем ВАЗ 21083 номерний знак НОМЕР_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доказів на їх спростування ОСОБА_2 не надано суду.

Відповідно до ст. 458 КПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми права, передбаченої статтею 286 Кримінального кодексу України (далі КК), у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 5 листопада 2015 року при розгляді справи № 5-218кс 15 висловився про те, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали; дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв; хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію); тобто з`ясувати ступінь участі кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність водія, який порушив правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншим водієм.

Відповідно до п. 1.4. ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії", суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 124, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283-285 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко