Провадження № 3/161/3993/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Пушкарчук В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

19.09.2022 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №061241 від 10.09.2022 року вбачається, що 10.09.2022 року о 21:03 год у с. Липини Луцького р-ну по вул. Окружній, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). На вимогу пройти огляд відмовився на боді камеру.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №061242 від 10.09.2022 року вбачається, що 10.09.2022 року о 21:03 год на а/д М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» в с. Липини Луцького р-ну вул. Окружна, гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi A6, д.н.з НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, гучномовця.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кінах Я.В. просила провадження відносно її підзахисного закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, диспозиція ст. 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Статтею 280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

За відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо вчинення особою адміністративного правопорушення, визнати особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 22.07.2019 року (справа №757/2757/16-а), що саме орган чи посадова особа, яка склала постанову чи протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язана довести його склад в діях особи щодо якої вони складені.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , 10.09.2022 року о 21:03 год на а/д М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» в с. Липини Луцького р-ну вул. Окружна керував автомобілем Audi A6, д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння та не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, гучномовця, матеріали справи не містять.

Зокрема, єдиним доказом, який обгрунтовується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Audi A6, д.н.з НОМЕР_1 , є протокол про адміністративне правопорушення.

З положень ч. 1 ст. 251 КУпАП випливає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, усі інші докази, в тому числі й матеріали відеофіксації, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а пояснення будь-кого із свідків, які б засвідчили даний факт, взагалі відсутні.

Слід зауважити, що згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, наявний у справі відеозапис не містить фіксації факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а доказів присутності двох свідків під час вказаних подій відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За наведених обставин, зібрані у справі докази з приводу відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вважаються недійсними.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то й отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (рішення ЄСПЛ у справі «Хан проти Сполученого Королівства», «Schenk v. Switzerland»).

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованихпрезумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Підсумовуючи зазначене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка склала адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано жодних належних та допустимих доказів того, що останній 10.09.2022 року о 21:03 год на а/д М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» в с. Липини Луцького р-ну вул. Окружна, керуючи автомобілем Audi A6, д.н.з НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, а також керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та при цьому відмовився від проходження огляду на визначення такого, а тому й підстави стверджувати, що останній вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст. 122-2, ст. 130 КУпАП, у даному випадку відсутні.

Таким чином, у даному випадку відсутні вагомі, чіткі і узгоджені між собою ознаки, які надають можливість констатувати, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ст. 130 КУпАПдоведено «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахування наведених вище обставин, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. ст. 122-2, 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук