Справа №461/3418/22
Провадження №3/461/2109/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 19.04.2017 виданий Wojewoda Podkarpacki,

за ч.6 ст.481 Митного кодексу України,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил 0618/20900/22 від 25.06.2022, 25 червня 2022 року близько 22.10 год., в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Грушів» митного поста «Яворів» Львівської митниці, заїхав транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н НОМЕР_2 , в якому в якості водія переміщувався гр. Польщі ОСОБА_1 , який слідував з РП в Україну.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що на даного громадянина спрацював профіль ризику 401-1 та 801-1, що наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення.

Проведеною перевіркою у відповідності до інформації електронних баз даних АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи Держмитслужби з`ясовано, що гр. Польщі ОСОБА_1 13.11.2020 23:15:37 ввіз на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб: автомобіль NISSAN X-TRAIL, реєстраційний № НОМЕР_3 , кузова НОМЕР_4 , країна реєстрації Ірландія через митний пост «Мостиська» Львівської митниці.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. Польщі ОСОБА_1 , до митного контролю не надав.

Відповідно до ст.526 МК України, вважаю можливим провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, що стверджується матеріалами справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол. За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, обізнана про наявність даного адміністративного провадження, жодних заяв чи клопотань до суду не подала, визнано можливим розгляд справи проводити у її відсутності.

При цьому, суд також виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року у справі № 461/2664/22 громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 Митного кодексу України, а саме за перевищення строку тимчасового ввезення автомобіля NISSAN X-TRAIL № кузова НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на митну територію України більше, ніж на тридцять діб (протокол про порушення митних правил № 502/20900/22), та накладено на нього стягнення у виді конфіскації вказаного транспортного засобу.

Фактично за теж саме правопорушення складений протокол про порушення митних правил №0618/20900/22 від 25.06.2022, який розглядається у даній справі.

Положенням ст. 61 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 8 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Право не бути притягненим до суду або покараним двічі за одне й те саме діяння (non bis in idem) закріплено у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

- про накладення адміністративного стягнення;

- про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

- про закриття справи.

Беручи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України підлягає закриттю, на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП, оскільки останнього визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності по тому самому факту, тобто у зв`язку наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, наведені вище факти та обставини вказують на те, що представники митного органу уповноважені на складання протоколу та здійснення відповідних процесуальних дій в межах даного провадження мали можливість перевірити вказані обставини, адже вони мають доступ до відповідних баз даних. Водночас, вказані особи формально поставились до виконання своїх обов`язків щодо встановлення фактів які є підставою для початку відповідного провадження та складання протоколу, а також не виконали свого обов`язку передбаченого, зокрема ст. 251 КУпАП, відповідно до якої, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказані порушення призвели фактично до безпідставного початку провадження.

Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним. Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. В свою чергу, системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Положення ст. 68 Конституції поширюються, втому числі і на представників митних органів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи наведене вище, з метою недопущення таких порушень чинного законодавства у майбутньому, вважаю за необхідне скерувати копію даної постанови начальнику Львівської митниці Державної митної служби, для вжиття належних заходів реагування.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України, ст. 247 КУпАП -

постановив:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України - закрити.

Копію даної постанови начальнику Львівської митниці Державної митної служби, для вжиття належних заходів реагування.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Копію постанови скерувати начальнику Львівської митниці, для вжиття заходів реагування.

Суддя Стрельбицький В.В.