Єдиний унікальний номер 142/485/22
Номер провадження № 3/142/363/22
ПОСТАНОВА
іменем України

21 листопада 2022 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 МО Українипро притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганопіль Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця, призваного за мобілізацією, водія взводу роти вогневої підтримки військовї частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 -
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2022 року до Піщанського районного суду Вінницької області від військової частини НОМЕР_1 МО Українинадійшов протокол про адміністративне правопорушення серії 7335 № 39/2022 про військове адміністративне правопорушення від 15 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 15.11.2022 року, о 08.00 год, під час перевірки наявності особового складу на території дислокації військової частини НОМЕР_1 заступником командира роти вогневої підтримки військової частини молодшим лейтенантом ОСОБА_2 було виявлено солдата ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Згідно висновку амбулаторного медичного огляду №139 від 15.11.2022 року встановлено що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином військовослужбовець ОСОБА_3 в порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебував під час виконання службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судові засідання 18 та 21 листопада 2022 року ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому зазначив, що вину у вчиненому правопорушені визнає, просить суворо не карати.

Суд, вивчивши зміст протоколу про адміністративне праворушення, дослідивши долучені до нього матеріали, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, окрім визнання вини, також доведена дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії 7335 № 39/2022 про військове адміністративне правопорушення від 15 листопада 2022 року, яким зафіксовано, що 15.11.2022 року, о 08.00 год, під час перевірки наявності особового складу на території дислокації військової частини НОМЕР_1 заступником командира роти вогневої підтримки військової частини молодшим лейтенантом ОСОБА_2 було виявлено солдата ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Згідно висновку амбулаторного медичного огляду №139 від 15.11.2022 року встановлено що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, до матеріалів справи додано висновок амбулаторного медичного огляду № 139 від 15.11.2022 року, ксерокопію військового квитка, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 132 від 20.06.2022 року при призначення ОСОБА_1 на посаду, службову характеристику по місцю несення військової служби та медичну характеристику на війсськовослужбовця ОСОБА_1 .

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з пра людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та беручи до уваги характер та обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та вважає необхідним та достатнім для виправлення останньогозастосування до нього адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді штрафу в розмірі двісті п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривні 20 копійок.
Керуючись ст.ст. 33 - 35, 221, 245, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: