П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчук С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чалдар Чалновського району Чимкентської області Казахстану, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 орган, що видав 5325, дата видачі 27.11.2017, пенсіонерки, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася, інші дані суду не відомі, за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

ОСОБА_1 15 листопада 2022 о 11 год. 20 хв. по вул. Центральній в с. Орлик Полтавського району Полтавської області, навпроти магазину «Оптовичок», здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, чим порушила ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнала, обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердила, вказувала, що тютюн виростила на власній земельній ділянці та має дозвіл на реалізацію власної вирощеної сільськогосподарської продукції, а продаж здійснювала у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 281342 від 15.11.2022, зокрема письмовим поясненням, протоколом огляду та вилучення речей і документів з метою забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, перевіривши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, роблю такі висновки.

Згідно з ч.3 ст. 156 КУпАП, торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Виробництво тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) незалежно від форм власності за наявності відповідної ліцензії.

Норми виробництва встановлені ст. 2 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зі змінами та доповненнями (далі Закон № 481).

При цьому згідно із ст. 4 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» виробництво це економічна діяльність, результатом якої є продукція. Це поняття використовують для позначення всіх видів економічної діяльності. Готова продукція це продукція, процес перероблення якої завершено.

Крім того, ст. 1 Закону № 481 визначено, що тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Тобто, фізичні особи та фізичні особи підприємці, які здійснюють продаж вирощеної в особистому підсобному господарстві, на присадибній, дачній, садовій і городній ділянках тютюнової сировини, не повинні отримувати ліцензію, тоді як для продажу тютюнових виробів такий дозвіл потрібний.

Із наданих матеріалів та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що остання здійснювала продаж тютюнової продукції, перероблення якої було завершено, а не сировини, а отже мала отримувати відповідний дозвіл на це, а товар, що продавався нею, підлягає акцизуванню, а тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

З урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, вважаю за доцільне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції відповідної норми закону з конфіскацією тютюнових виробів.

Водночас, відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з частиною 2 статті 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Оскільки ОСОБА_1 не отримує офіційного доходу, обов`язок сплати штраф одним платежем поставить останню в скрутне матеріальне становище, тому вважаю за можливе розстрочити їй сплату штрафу на 5 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283 КУпАП, суддя,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 (шість тисяч вісімсот) гривень, з конфіскацією предмету торгівлі, а саме: пакету з тютюном вагою 2 кг.

Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу за вчинене адміністративне правопорушення строком на п`ять місяців зі сплатою штрафу частинами: по 1360 (одній тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійок до останнього числа кожного відповідного місяця протягом п`яти місяців з дня набрання постановою законної сили.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн. двадцять коп.) гривень.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя