Справа №949/1048/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., за участю адвоката Богельського І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 , роз`яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №022966 від 15 серпня 2022 року, ОСОБА_1 15 серпня 2022 року о 14 год. 35 хв. в с. Зелень по вул. Центральна керуючи мотоциклом BAJAJ д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем DASTER д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду та внаслідок ДТП автомобіль та мотоцикл отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та заперечив обставини, що наведені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначив, що дійсно вищевказаного дня він рухався мотоциклом в с. Зелень Сарненського району. Коли він проїжджав повз поліцейський автомобіль DASTER, останній стояв на узбіччі дороги, а працівники поліції розмовляли з якимось невідомим йому чоловіком. Через деякий час він побачив, що вказаний автомобіль рухається за ним. Однак, ознак того, що працівники поліції його зупиняють, не було, оскільки будь яких звукових сигналів вони не подавали і проблискових маячків він не бачив. ДТП сталось в результаті того, що поліцейський автомобіль з`їхав з дороги та перегородив йому проїзд. Не очікуючи того, що працівники поліції так зроблять, він, звісно, в`їхав в поліцейський автомобіль та впав. Вважає, що в його діях вини у ДТП, що сталася, нема. Він їхав по своїй частині дороги, не порушуючи правила дорожнього руху і лише дії поліцейських спровокували ДТП.

Також ОСОБА_1 наголосив на тому, що про вказаний інцидент ним було повідомлено відповідні органи, які зараз проводять розслідування з приводу неправомірних дій поліцейських.

Адвокат Богельський І.В. просив провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі положень п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції адвокат Богельський І.В. вказував на те, що як протокол про адміністративне правопорушення, так і схема ДТП була складена без участі ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується тим, що час, коли було виявлено дане порушення у протоколі про адміністративне правопорушення вказано 14 год. 35 хв., а час, коли протокол був складений значиться 18 год. 54 хв., що, у свою чергу, дає підставу також стверджувати, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, як того вимагає ч. 3 ст. 256 КУпАП, що є грубим порушенням.

Окрім цього наголошував на тому, що ОСОБА_1 неодноразово наголошував працівникам поліції , що причиною створення ДТП стали саме дії водія автомобілем RENO DASTER д.н.з. НОМЕР_2 , однак вказана обставина навіть не розглядалася поліцейськими і протокол був складений саме відносно нього.

Окрім того, ОСОБА_1 заявлялося клопотання про необхідність скористатися правовою допомогою, яке працівниками поліції було проігноровано, що є грубим порушенням як національного, так і міжнародного законодавства.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Разом з тим, у судове засідання з ініціативи сторони захисту викликалися працівники поліції, які знаходилися в автомобілі, з участю якого сталася ДТП, які в судове засідання не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки. Також у судове засідання викликалася поліцейська, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, яка теж не з`явилася у судове засідання двічі, оскільки відмовилася від отримання повістки суду.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності, тобто об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення.

Об`єкт правопорушення - це суспільні відносини, охоронювані нормами права, яким при здійсненні правопорушення заподіюється певна шкода або створюється погроза заподіяння відповідної шкоди.

До структури суспільних відносин відноситься: суб`єкти відносини; об`єкт (предмет) відносини; соціальний зв`язок між суб`єктами відносини із приводу об`єкта відносини.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони так званих матеріальних складів правопорушень є наявність діяння (суспільно небезпечний або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечного або шкідливі) діяння.

Обов`язкова ознака об`єктивної сторони, так званих формальних складів правопорушень це наявність діяння (суспільно небезпечного, шкідливого).

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до положень ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З диспозиції ст.124 КУпАП відомо, що відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 30.05.2018 року № 175/1982/16-а притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП можливе у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №022966 від 15 серпня 2022 року, саме порушення вимог п.п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху призвело до ДТП.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, факультативними ознаками об`єктивної сторони правопорушень, тобто ознаки властивим не всім складам правопорушень (ознаки, які можуть доповнювати ознаки обов`язкові) є місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя здійснення діяння.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення має бути прямий умисел, або ж вчинення правопорушення з необережності, однак у будь якому випадку особа має або ж свідомо допускати настання шкідливих наслідків або ж легковажно розраховувати на їх відвернення.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що, належних та допустимих доказів, які б з достовірністю вказували на вчинення водієм ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення ним вищевказаних правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, матеріали справи не містять.

Як вбачається із наданих ОСОБА_1 пояснень, він наголошував працівникам поліції одразу після ДТП, що не визнає своєї вини, покликаючись на те, що у даній дорожньо-транспортній пригоді винен інший учасник дорожнього руху, зокрема самі ж поліцейські, які перегородили йому проїзд своїм автомобілем.

Локалізація пошкоджень на транспортних засобах, які вбачаються з фото у матеріалах справи, об`єктивно підтверджує механізм їх зіткнення саме при таких обставинах, про які вказує ОСОБА_1 , однак не може свідчити про порушення ним вимог п.п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України.

Слід зазначити і те, що водночас, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №022966 від 15 серпня 2022 року, всупереч диспозиції статті 124 КУпАП, у фабулі такого відсутні будь-які зазначення щодо пошкодження транспортних засобів.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні пояснення будь-яких інших осіб свідків, окрім як самих працівників поліції, для підтвердження яких останні і викликалися у судове засідання для з`ясування всіх фактичних обставин справи.

Неявку працівників поліції до суду для їх допиту у судовому засіданні, суд розцінює як небажання надавати свідчення під присягою для встановлення достовірних обставин зазначеної ДТП, що, у свою чергу, ставить під сумнів ті пояснення, що наявні у матеріалах справи, а тому суд не надає їм віри та визнає їх недопустимими доказами.

Зважаючи на вже вказане, не довіряти ОСОБА_2 у суду не має підстав, оскільки такі є логічні і послідовні. Жодних інших належних та допустимих доказів (фото- чи відеоматеріалів тощо), які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 , вищевказаних правил дорожнього руху, суду не представлено.

Заразом, слід наголосити на тому, що вказуючи у протоколі про адміністративне правопорушення, що до останнього додається відео-диск, такого не додано.

Тому, враховуючи механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , порушень ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з наслідками ДТП, що настали.

Таким чином прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівним, оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства").

Доведення "поза розумним сумнівом" відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена "поза розумним сумнівом" (Sevtap Veznedaroplu v. Turkey (севтап Везнедароглу проти Турції).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain" від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Судом, для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, вчинялись процесуальні дії, які полягали у виклику працівників поліції, які були учасниками ДТП та поліцейської, яка складала спірний протокол, однак такі проігнорував виклики до суду не побажавши прибути у судові засідання і спростувати чи підтвердити сумніви, щодо обставин справи та контексту протоколу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, пунктами 21, 22 рішення у справі "Надточій проти України", пунктом 55 рішення у справі "Гурепка проти України", справи про адміністративне правопорушення в силу суворості санкцій можуть бути прирівняні до кримінальних.

Враховуючи наведене, з огляду на приписи ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП, в ході всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247КУпАП. у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.