Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/6214/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2022 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Трагнюк В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , військова частина НОМЕР_1 , інспектор прикордонної служби вищої категорії 4 групи інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « Вилок »» (тип Б), за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 140319 від 05.11.2022 року майстер-сержант ОСОБА_1 у період з 08 години 00 хвилин 15.10.2022 по 08 годину 00 хвилин 16.10.2022 року виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Вилок», який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський район, смт. Вилок вул. Ракоці, 142 (територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області).

Близько 13 години 15 хвилин 17.10.2022 року офіцерами ВВБ по 27 прикордонному загону було здійснено перевірку організації несення служби складом зміни прикордонних нарядів в пункті пропуску «Вилок».

В ході перевірки було встановлено, що близько 03 години 41 хвилина 16.10.2022 року громадяни України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в пішому порядку прослідувсів по напрямку «в`їзд в Україну» по паспортному документу громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 . За результатами аналізу відомостей щодо перетину державного кордону громадянином з установчими даними ОСОБА_2 в базі даних підсистеми «Ризик», наявні відомості про перетин кордону вказаною особою два рази підряд в одному напрямку, а саме на напрямку в`їзд 16.02.2022 та 16.10.2022. Виходячи з цього можна припустити, що майстер-сержаніт ОСОБА_1 проігнорував спрацювання бази даних «Ризик - Перетин», також залишив без уваги те, що особа ймовірно перебуває одночасно в громадянстві України та іноземної країни.

Своїми діями майстер-сержант ОСОБА_1 порушення вимог пункту 20 глави 5 розділу11 інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836, пункту 3 розділу V Інструкції з проведення аналізу ризиків у Державній прикордонній службі України, розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.07.2022 № 23/13687-22-Вн «Про впровадження додаткових режимних правил» та підпункту 2.5.6 п. 2.5 Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої наказом АДПСУ від 05.06.2012 № 407, що виразилось у неналежному виконанні службових обов`язків, а саме не здійсненні (ігноруванні) пошуку необхідної інформації у відповідних базах даних ДПСУ, також нездійсненні профілювання ризиків та як наслідок пропуску через державний кордон без складання процесуальних документів особи з подвійним громадянством, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 cт. 172-18 КУпАП, тобто допустив порушення правил несення прикордонної служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він у період з 08 години 00 хвилин 15.10.2022 по 08 годину 00 хвилин 16.10.2022 року при виконанні наказу на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Вилок» не допускав порушення вимог пункту 20 глави 5 розділу 11 інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, як і інші нормативні акти. Спрацювання бази даних "Ризик-Перетин" при оформленні перетину кордону громадянином ОСОБА_2 не відбулось.

Суд, дослідивши докази у справі, заслухавши ОСОБА_1 , дійшов висновку, що справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч.1 ст. 172-18 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.172-18 КУпАП України передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, як діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним до допустимим доказам вини особи, оскільки такий є лише засобом фіксації обставин, які мають доказуватися іншими долученими до матеріалів справи доказами.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінується не здійсненні (ігноруванні) пошуку необхідної інформації у відповідних базах даних ДПСУ, також нездійсненні профілювання ризиків та як наслідок пропуску через державний кордон без складання процесуальних документів особи з подвійним громадянством, вчинене в умовах особливого періоду.

Доказів порушення правил несення прикордонної служби ОСОБА_1 , як особою яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію висновку службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення правил несення прикордонної служби окремими військовослужбовцями відділу прикордонної служби " Вилок " (тип Б) в складі зміни прикордонних нарядів в пункті пропуску "Вилок" у якому неповністю заповнено вказану в ньому дату затвердження та відсутні підписи зазначених в ньому посадових осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення. Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом" (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ "розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення".

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене,дослідивши та перевіривши в ході розгляду матеріали справи, суд прийшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, направлених на порушення правил несення прикордонної служби.

Таким чином, дослідивши усі наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП та відповідно наявності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-18 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, через даний місцевий суд.

СуддяВ. Р. Трагнюк