Справа № 529/728/22
Провадження № 3/529/392/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з ВП №1 Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Розпорядженням Верховного суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Сахновщинського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

Встановлено, що 08.08.2022 о 14 год. 47 хв. ОСОБА_1 в смт.Сахновщина по вул. Заозерна, керував транспортним засобом Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», у присутності двох свідків. Результат огляду склав 0,35 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судові засідання ОСОБА_1 неодноразово викликався, але останній не з`явився, хоча про дату судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою з поштових відправлень.

Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Окрім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена, зокрема, адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 318868 від 08.08.2022 відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п.2.9а ПДР України керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- результатами спеціального технічного засобу ALKOTEST 6820, згідно якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 08.08.2022 о 14.52 год. становив 0,35 проміле;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких останній підтверджує факт керування ним транспортним засобом 08.08.2022 близько 15 год, з результатами огляду на стан сп`яніння згоден;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що останні були запрошені працівниками поліції в якості свідків та в їх присутності водій ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена належними доказами.

Як вбачається з довідки від 09.08.2022 наданої ВП №1 ВП ГУНП в Харківській області, згідно бази ІПНП посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував.

Згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами коли винна особа взагалі не має такого права.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, які не спростовані, тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 33, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.Є. Петренко