Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/2868/2022 Головуючий в суді першої інстанції:Сидоров Є.В.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Музиченко Ю.В., потерпілої - ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнений на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 07 серпня 2022 року о 15 годин 50 хвилин по АДРЕСА_1 , вигнав з квартири свою дружину ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство фізичного та економічного характеру.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, апелянт вказує, що конфлікт, який є предметом дослідження в цьому провадженні, розпочатий саме потерпілою, як і інші подібні конфлікти. Щоб убезпечити малолітніх дітей від першого шлюбу, які проживають з ним, він був вимушений захищати як своє життя, так і здоров`я дітей. Зазначає, що по відношенню до потерпілої з його боку не було застосовано фізичного насильства і ОСОБА_2 не завдано жодної шкоди, оскільки він лише тимчасово усунув потерпілу з квартири. Звертає увагу, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходяться справи щодо вчинення потерпілою адміністративних правопорушень, а саме - вчинення різних випадків домашнього насильства по відношенню до нього.

На переконання ОСОБА_1 , зазначені вище обставини не в повній мірі були предметом дослідження судом першої інстанції, що призвело до помилкового висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Музиченко Ю.В., які наполягали на задоволенні апеляційних вимог, з чим погодилась і потерпіла ОСОБА_2 , вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , в повній мірі не дотримані.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 888955 від 07 серпня 2022 року, в цей день о 15 годин 50 хвилин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини економічного характеру, а саме - вигнав з квартири, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.п. 4).

Рапортом оперативного чергового зафіксовано прийняття повідомлення про виклик за вищезазначеною адресою, оскільки в квартирі, де перебуває двоє дітей, буянить чоловік (а.п. 5).

Разом з тим, на противагу дослідженим матеріалам справи, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 надали пояснення наступного змісту.

Як пояснив ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанціях, 07 серпня 2022 року о 15 годин 50 хвилин за місцем проживання: АДРЕСА_1 , виникла сварка між ним та дружиною. Оскільки ОСОБА_3 накинулась на нього з кухонним молотком, він вимушений був оборонятися від неправомірних дій ОСОБА_2 та виштовхнув її з квартири.

Потерпіла ОСОБА_2 не заперечила обставин того, що 07 серпня 2022 року у них з чоловіком виник сімейний конфлікт, ініціатором якого була саме вона. Очевидцями даних подій були малолітні діти від першого шлюбу ОСОБА_1 . Гадає, що чоловік виштовхнув її з квартири, щоб запобігти моральним та психологічним травмам дітей. Вказує на те, що можливо саме в запалі сварки вона і викликала наряд поліції, чого робити не треба було, оскільки вважає і себе винною у тому, що сталося. Працівники поліції, які приїхали за викликом, склали на чоловіка протокол про адміністративне правопорушення, разом з тим вважає, що безпідставно, оскільки будь-якого домашнього насильства, в тому числі економічного характеру по відношенню до неї - вчинено не було.

На думку апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах справи, з врахуванням позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції не є такими, що переконливо свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність в матеріалах справи переконливих доказів, що доводять вину ОСОБА_1 , висновки суду фактично ґрунтуються на поясненнях ОСОБА_2 , яка була учасником сімейної сварки і стосовно дій ОСОБА_1 ініціювала виклик поліції, а тому з врахуванням відсутності інших об`єктивних доказів у справі вони не є переконливими та не спростовними, а тому слід прийти до висновку, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі - закриттю.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнений на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення - скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій