Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд у складі судді Шимківа С.С., перевіривши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Остапенка Володимира Сергійовича на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 04 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 04 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб.

Не погодившись із вказаною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Остапенко В. С. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в заяві про поновлення строку на подання апеляційної скарги, суд вважає, що заява про поновлення строку не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржувана постанова винесена судом 04 березня 2022 року, а її копія була

______________________________________________________________________________ Справа № 555/305/22 Суддя в суді І інстанції Мельничук Н.В.

Провадження № 33/4815/584/22 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

направлена судом 25 березня 2022 року на поштову адресу ОСОБА_1 , проте останній відмовився отримувати копію постанови суду, що підтверджується долученим до матеріалів справи конвертом на якому працівниками пошти 06 квітня 2022 року зазначено причину повернення поштового відправлення "Адресат відмовився" (а.с. 9).

Апеляційна скарга була подана захисником ОСОБА_1 адвокатом Остапенком В. С. засобами поштового зв`язку лише 01 липня 2022 року.

При цьому, адвокат Остапенко В. С. стверджує, що строк оскарження було пропущено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні, а з копією судового рішення ознайомився при застосуванні відносно нього адміністративного арешту 22 червня 2022 року, а він як його захисник ознайомився з матеріалами справи 30 червня 2022 року, а тому зазначений строк пропущено з поважних причин.

Проте, апеляційний суд вважає, що такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 було відомо про наявність оскаржуваної постанови суду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Серед іншого, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Окрім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Остапенком В. С. пропущено строк на апеляційне оскарження постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 04 березня 2022 року без поважних причин, апеляційний суд не вбачає підстав для його поновлення.

Апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Захиснику ОСОБА_1 - адвокату Остапенку Володимиру Сергійовичу відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Остапенка Володимира Сергійовича на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 04 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повернути апелянту разом із доданими матеріалами, а справу - у Березнівський районний суд.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.