Номер провадження: 33/813/750/22
Справа № 523/4188/22
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М. Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2022 року, стосовно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює менеджером ТОВ «Обітерн», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

оскарженою постановою судді першої інстанції провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з оскарженою постановою, 01.11.2021 року, о 18:00 год., ОСОБА_2 в м. Одесі по вул. В.Висоцького з боку вул. Ак. Сахарова, в напрямку вул. Семена Палія, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , при проїзді нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти будівлі №6, не переконалася, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, в наслідок чого відбувся наїзд на ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , порушивши вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, пішоходи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження легкого ступеню.

Не погоджуючись з постановою судді потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує про порушення суддею норм застосування матеріального та процесуального права, не дослідження всіх обставин справи, не встановлення наявності, або відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що не відповідає вимогам закону та вказує на незаконність постанови.

Одночасно в апеляційній скарзі потерпіла просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що розгляд справи було здійснено без її участі, про існування постанови потерпіла дізналась 06.06.2022 року, після чого невідкладно звернулась із апеляційною скаргою, що свідчить про поважність причин пропуску строку на оскарження.

05.07.2022 року, до початку проведення апеляційного розгляду, ОСОБА_2 подала до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала у зв`язку із пропуском строку на звернення, а у разі поновлення потерпілій строку на апеляційне оскарження, просить оскаржену постанову залишити без змін. ОСОБА_5 вказує на необґрунтованість та безпідставність апеляційної скарги потерпілої, оскільки законодавством не передбачено винесення постанови про визнання винуватості, у разі закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю апелянта - потерпілої ОСОБА_1 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 . Потерпіла ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду із заявою про розгляд апеляційної скарги без її участі, апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі. ОСОБА_2 в запереченнях на апеляційну скаргу також просила розглянути апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 за її відсутності, у зв`язку із введеним військовим станом на території України та забезпечення безпеки її життя.

За таких умов суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, а тому приймаючи до уваги те, що потерпіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили провести апеляційний розгляд без їх участі, суд сприймає таку позицію вказаних осіб, як їх небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Крім того, в умовах воєнного стану, апеляційний суд вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для вказаних осіб.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; дослідивши заперечення на апеляційну скаргу; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, потерпіла ОСОБА_1 участі в судовому засіданні суду першої інстанції не приймала, копію постанови отримала 06.06.2022 року (а.с.36).

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана до Суворовського районного суду м. Одеси 14.06.2022 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с.37).

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити потерпілій ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останній була вручена або надіслана судом першої інстанції копія оскарженої постанови в передбачений законом строк, а тому матеріали справи доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження не спростовують.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_1 про незаконність оскарженої постанови, судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи суддею не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Так, зі змісту оскарженої постанови вбачається, що в мотивувальній частині постанови, всупереч вимогам ст.280 КУпАП, суддя не з`ясував та не зазначив свого висновку про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи є в діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення склад адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Далі, не виконавши вимоги ст.280 КУпАП, обмежившись посиланням в мотивувальній частині оскарженої постанови на положення ст.38 КУпАП, суддя прийняв рішення про закриття провадження в справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком судді першої інстанції, зокрема відносно того, що зазначення у постанові суду про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення за межами строку накладення адміністративного стягнення буде порушенням презумпції невинуватості та права на справедливий суд, з огляду на таке.

Апеляційний суд звертає увагу, що положеннями ст. 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і те, чи є в діях особи склад адміністративного правопорушення.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні, у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та прийняття рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом обов`язковим є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Таким чином, закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що у разі недоведеності наявності події або складу адміністративного правопорушення в діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі - за відсутності події, або складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з доводами апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_1 про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, всупереч положенням ст.280 КУпАП, суддя першої інстанції в мотивувальній частині постанови не встановив існування факту наявності, або відсутності в діях особи, відносно якої складений протокол про адміністративні правопорушення, складу адміністративного правопорушення (вини).

За таких підстав, враховуючи положення ч.8 ст. 294 КУпАП, постанова судді першої інстанції підлягає безумовному скасуванню та прийняття нового рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при викладених в протоколі обставинах, є доведеним.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №219290 від 17.02.2022 року, 01.11.2021 року, о 18:00 год., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , рухаючись в м.Одесі по вул. В.Висоцького з боку вул. Ак. Сахарова, в напрямку вул. Семена Палія, при проїзді нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти будівлі №6, не переконалася, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, в наслідок чого скоїла наїзд на ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , чим порушила вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а пішоходи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження легкого ступеню.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами, долученими до матеріалів справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №219290 від 17.02.2022 року, відповідно до якого 01.11.2021 року, о 18:00 год., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , рухаючись в м. Одесі по вул. В.Висоцького з боку вул. Ак. Сахарова, в напрямку вул. Семена Палія, при проїзді нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти будівлі №6, не переконалася, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, в наслідок чого скоїла наїзд на ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , чим порушила вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а пішоходи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження легкого ступеню (а.с.1);

- постановою про закриття кримінального провадження від 22.01.2022 року, відповідно до якої кримінальне провадження №0001658 від 22.12.2021 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КУпАП за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Копію постанови та матеріалів кримінального провадження направлено до УПП в Одеській області ДПП для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності (а.с.2-3);

- висновком судово-медичної експертизи №2405 від 24.12.2021/17.01.2022 рр., відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана та гематома потиличної області голови, синець та садно в області правого ліктьового суглобу; синці стегон, гомілок та області лівого гомілково-ступневого суглобу. Вказані ушкодження спричинені дією тупих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та пішохода). Враховуючи дані медичної документації, ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 01.11.2021 року. Забійна рана та гематома потиличної області голови, синець та садно в області правого ліктьового суглобу; синці стегон, гомілок та області лівого гомілково-спупневого суглобу складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень, і за критерієм розладу здоров`я строком понад 6-ти, але не більше 21 день, згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.28-31);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.12.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 просить прийняти міри до водія автомобіля «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка 01.11.2021 року, о 18:00 год., на пішохідному переході здійснила наїзд на неї та її доньку ОСОБА_6 (а.с.5-6);

- довідкою КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ООР №30808 від 01.11.2021 року, згідно якої вбачаються тілесні ушкодження завдані ОСОБА_4 та довідкою від 01.11.2021 року, відповідно до якої вбачаються тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 (а.с.11);

- повідомленням оператору «102» №81047884, відповідно до якого 01.11.2021 року, о 18:05 год., надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з потерпілими, за участю автомобіля та пішоходів, дитина ОСОБА_4 , віком 11 років, із діагнозом забій лівого ліктьового суглобу, лівої кисті, доставлена до ОДКЛ (повідомлення надійшло із закладу охорони здоров`я) (а.с.12);

- повідомленням оператору «102» №81049253, відповідно до якого 01.11.2021 року, надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з потерпілими, на пішохідному переході автомобіль збив пішохода ОСОБА_1 , якій встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, СГМ, гематома потиличної області, забій правого ліктьового суглобу, ступінь середній, в свідомості, направлена до ОКЛ (повідомлення надійшло із закладу охорони здоров`я) (а.с.13);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.11.2021 року та схемою пригоди до нього, відповідно до якого 01.11.2021 року, о 21:50 год., проведено огляд ділянки автодороги на вул. Висоцького, буд. 6, в м. Одесі, де було скоєно наїзд транспортного засобу на пішоходів, на автомобілі марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено ушкодження: розбито лобове скло по центру, потертості на передньому капоті (а.с.14-23);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких остання не заперечує факту причетності її до дорожньо-транспортної пригоди, при здійсненні керування автомобілем марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та скоєння наїзду на пішоходів (жінки з дитиною) (а.п.25).

Крім того, обставиною, яка фактично вказує на визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення апеляційний суд визнає той факт, що ОСОБА_2 не оскаржувала постанову судді першої інстанції, якою провадження по справі відносно неї було закрито з нереабілітуючих підстав, а саме у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Досліджені судом докази апеляційний суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які є підставами для закриття провадження по справі.

Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Відповідно до ч.7 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_2 01.11.2021 року, 22.01.2022 року старшим слідчим СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Поцелуєвим О.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001658 від 22.12.2021 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КУпАП за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а матеріали кримінального провадження направлено до УПП в Одеській області ДПП для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, а тому з урахуванням вимог ч.7 ст.38 КУпАП, накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, могло бути накладено не пізніше 22.04.2022 року.

Положеннями пункту 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, враховуючи вимоги апеляційної скарги, в якій ставилася вимога про скасування постанови судді першої інстанції та визнання ОСОБА_2 винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що є неможливим з урахуванням вимог ст.284 КУпАП, оскільки закриття справи неможливо поєднати із накладенням адміністративного стягнення чи застосуванням заходів впливу, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2022 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

Копії постанови направити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський