ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі захисника Ковач І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою Ковач Івана Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Відповідно до постанови, - 04.04.2021 року о 18 год. 10 хв., між с. Оноківці та с. Оріховиця Ужгородського району, біля посту ДАІ було зупинено транспортний засіб «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 195 від 04.04.2021 року, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення захисника Ковача І.В., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255КУпАП.

З адміністративних матеріалів вбачається, що такі не містять фіксації адміністративного правопорушення та безпосереднього спілкування посадових осіб з особою, що притягується до адміністративної відповідальності (в момент можливого скоєння адміністративного правопорушення).

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі» технічний пристрій, з метою «попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності. забезпечення безпеки осіб».

Наказом Департаменту патрульної поліції IIПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних».

Інструкцією, затвердженою цим Наказом, передбачено:

а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість патрульної поліції (п.1.3. Розділу І Інструкції).

б) випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (аідеоресстритор) повинна актшювуватись працівником патрульної поліції та знаходитись У режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, січе не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді (це дефініція старого Статуту патрульно-постової служби (затв. Наказом №404 від 28,074994), новий Закон у ст. 34 вживає поняття «поверхнева перевірка» - прим. моя Є.К.); при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції).

У порушення вказаних норм, поліцейським не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відео файлів з місця події від 04.04.2021року .

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, є неприйнятним, у зв`язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

З огляду на зазначене, суд був позбавлений можливості розглянути справу по суті, без належних доказів вчинення особою адміністративного правопорушення та винести законне і обґрунтоване рішення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 06.09.2021 року матеріали справи про адміністративне порушення, повернуто для їх належного до оформлення.

Однак, після повернення обсяг адміністративних матеріалів не змінився, суть до оформлення зводилась, до того, що з технічних причин відеозапис з нагрудної камери поліцейського не збережений, тому і не долучався.

На підтвердження вини ОСОБА_1 судом здійснено посилання на протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю не може бути доказом наявності чи то відсутності вини апелянта з урахуванням нижче наведених обставин.

Відповідно п. 5 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 та зареєстрована в МЮ 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі інструкція №1395) передбачено, що поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені ст. 130 КУпАП.

Розділом 10 інструкції №1395 передбачено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З змісту протоколу серії ААБ№ 235240 від 04.04.2021 року вбачається, що такий не містить допустимого доказу, що передбачені інструкцією № 1395.

Рапорт від 04.04.2021 року, складений Поліцейським СРПП відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, не може слугувати доказом існування обставин, на які здійснюються посилання в останньому з огляду на приписи ст. 251 КУпАП, що неодноразово підтверджувалось правозастосуванням відповідної норми права в постановах Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16-а та №161/5372/17 від 29.04.2020 року.

Направлення видане 04.04.2021 року о 18:48 год. Висновок лікаря про перебування у стані наркотичного сп`яніння сформовано о 18:50 год. в той самий час складено протокол серії ААБ № 235240 за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Згідно акту медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, огляд розпочато о 18:50 год. 04.04.2021 року, в процесі якого дата і час відбору біологічних речовин для проведення лабораторних досліджень 04.04.2021 18:50 год.

Вищевказані обставини та факт проведення огляду з порушенням, суть якого полягає у видачі висновку швидше ніж початок та завершення огляду на стан наркотичного сп`яніння беззаперечно дають можливість стверджувати, що висновки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння складені з порушенням вимог Інструкції.

З результатами цього висновку ОСОБА_1 не погоджується та не погоджувався.

Окрім того перебування в стані наркотичного сп`яніння заперечується показами свідків, також допитаний в ході судового засідання свідок підтвердив, що саме ним здійснювалось керування транспортним засобом, а не ОСОБА_1 .

Також апеляційний суд бере до уваги, те що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2022 року в адміністративній справі № 308/4508/21 за позовом ОСОБА_1 - постанова серії ЕАН № 4020500 від 04.04.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу скасована, а провадження закрито.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у вищезазначеному судовому рішенні спростовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Статтею 62 Конституції України , зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Зазначені обставини вказують на упереджене ставлення працівників поліції до особи правопорушника та вказують на намір останніх скласти протокол за будь-яких умов.

Відповідно до Конституції України - усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, має наслідком відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Зазначене в своїй сукупності дає підстави апеляційному суду дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, відтак, постанова суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ковач Івана Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага