04.11.2022 Справа № 756/8338/22
Унікальний номер 756/8338/22
Провадження номер 3/756/4841/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Оболонського УП ГУ НП України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА :

14 вересня 2022 року о 10.00 год. ОСОБА_1 , за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме погрожувала фізичною розправою та завдала їй удару. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 не скористалася. В судове засідання призначене на 04 листопада 2022 року не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

В судове засідання з`явилася потерпіла ОСОБА_2 . Пояснила суду, що ОСОБА_1 являється їй донькою. Просила суд урахувати стан здоров`я доньки, через який виникають непорозуміння та сварки, та обмежитись усним зауваженням. Крім того, повідомила суду, що наразі донька перебуває в медичному закладі.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду на 04 листопада 2022 року, правопорушник до суду не з`явився, причини неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової її участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його скоєнні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 890734 від 14 вересня 2022 року, рапортом та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які знаходяться в матеріалах справи.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У зв`язку з тим, що те, що правопорушенням не заподіяно значної шкоди, а дії ОСОБА_1 не становили великої суспільної небезпеки, не спричинили значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам інших осіб, дане правопорушення слід вважати малозначним.

Також суддя враховує стан здоров`я ОСОБА_1 . Зокрема, з наданої її матір`ю в судовому засіданні довідки серії 12ААБ № 796742 вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, внаслідок захворювання з дитинства.

ЄСПЛ в рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, суддя приходить до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень, а відтак вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись оголошенням усного зауваження.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, враховуючи, що усне зауваження не відноситься до видів адміністративних стягнень з огляду на ст. 24, ч. 2 ст. 284 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 22, 173-2 ч. 1, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.С. Шролик