П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ; тимчасово непрацюючої, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 у період з 26 вересня 2022 року до 13 жовтня 2022 року в АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній з 26 вересня 2022 року до 13 жовтня 2022 року без поважних причин пропускав навчання в 3-Б класі Руськополянського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 Руськополянської сільської ради, що знаходиться за адресою: вул. Старшини Єпіфанова, 1/2, с. Руська Поляна, Черкаський район, Черкаська область.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, будь-яких клопотань не надала та зацікавленості в участі у справі не проявила.

Суд наголошує, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Зважаючи на те, що гр. ОСОБА_1 підписала протокол про адміністративне правопорушення та виклала свої пояснення у ньому, суд констатує, що вона достеменно знала про дане судове провадження, однак, з моменту складення протоколу по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, відтак, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

У п.п. 66 69 рішення у справі «Смірнова проти України» (заява № 36655/02) від 08 листопада 2005 року Європейський суд з прав людини повторює, що розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Нездатність державних органів ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням статті 6 параграфа 1 даної Конвенції, оскільки обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи.

За таких обставин, враховуючи, що статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, для забезпечення розгляду справи у межах строку накладення адміністративного стягнення, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі гр. ОСОБА_1 . Неявку гр. ОСОБА_1 у судове засідання суд розцінює як ухилення від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях гр. ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, статтею 53 Конституції України закріплено, що кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою.

За змістом статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Разом з тим, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу зазначеного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516192 від 13 жовтня 2022 року старшим ДОП СП ВПД № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Володимиром Савчуком вказана норма матеріального права була застосована, оскільки було конкретизовано, у який спосіб особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина та які саме обов`язки гр. ОСОБА_1 не виконала. Відтак, суд констатує, що поліцейським розкрито суть адміністративного правопорушення.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, стверджується наступними доказами по справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516192 від 13 жовтня 2022 року;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, де вона особисто зазначила: «З протоколом згідна»;

- копією повідомлення/інформації про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах, від 12 жовтня 2022 року;

- клопотанням директора Руськополянського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 Руськополянської сільської ради Людмили Ткаченко № 05-12/61 від 13 жовтня 2022 року.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого нею правопорушення, ступінь її вини та особу правопорушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, ніде не працює та перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 , суд не вбачає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що до гр. ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження, так як воно є необхідним і достатнім для її виправлення.

Крім того, відповідно до ст . 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із гр. ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184, ст.ст. 280,283,284 КУпАП,-

у х в а л и л а :

Визнати гр. ОСОБА_1 винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко