ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/3296/21 Головуючий в 1 інст. Громова І.Б.
Провадження № 33/807/201/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Толпегіна А.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Пантюхова В.С., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Толпегіна А.В. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 252847, 17.09.2021 р. о 13.02 год. в Запорізькому районі а/ш Н-08 Запоріжжя-Дніпропетровськ 451км +500 м. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Amarok д.н. НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості руху та безпечну дистанцію, не зміг врахувати зміни в дорожній обстановці, здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Accent НОМЕР_2 та автомобіль Volkswagen Transporter, в ході ДТП було пошкоджено транспортні засоби, медичної допомога ніхто не потребував. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, разом з тим на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП у зв`язку із чим закрив провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Толпегін А.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що під час розгляду справи були встановлені фактичні обставини ДТП, які підтвердилися доказами та які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого порушення, а тому захисник вважає, що провадження по справі повинно було бути закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції при постановленні судового рішення керувався не фактичними обставинами та доказами, а відомостями, які були не повними, суперечливими.

Захисник вважає, що суд першої інстанції не забезпечив належний виклик працівника поліції до суду, чим позбав можливість сторону захисту реалізувати свої права, визначені ст. 268 КУпАП.

Вказує, що за змістом протоколу та з урахуванням схеми ДТП, місцевий суд вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем д.н НОМЕР_1 , повинен був здійснити зіткнення з автомобілем д.н. НОМЕР_2 у межах правої смуги руху, а потім переміститися у ліву смугу руху, де у невстановленому місці скоїти зіткнення з автомобілем д.н. НОМЕР_3 , а потім ще здійснити рух та переміститися у праву смугу руху, де повторно зітнутися з автомобілем д.н. НОМЕР_2 , зупинившись у положенні, зафіксованому на схемі ДТП.

Захисник вважає, що вказаний механізм скоєння ДТП є технічно неспроможним.

Суд першої інстанції не надав оцінки аргументам сторони захисту з приводу того, що водій автомобіля НОМЕР_2 не застосовував гальмування та не перебував на лівій смузі руху водій автомобіля д.н. НОМЕР_4 не застосовував гальмування та також рухався у правій смузі руху, а майже у місці зіткнення ДТП почав виїжджати на ліву смугу руху, то сліди гальмування на лівій смузі не могли бути залишені іншим автомобілем ніж д.н. НОМЕР_1 , на чому наполягав ОСОБА_1 та підтвердив свідок ОСОБА_3 .

Щодо долучення фотознімків, які були зроблені працівниками поліції, захисник вважає, що суд за власною ініціативою витребував диск з фотографіями, тим самим допустив упередженість у вирішенні справи.

Захисник вважає, що відповідно до фотознімків, як у цифровому виді, так і у формі фототаблиць, беззаперечним доказом неможливості контактування автомобіля д.н. НОМЕР_1 з автомобілем д.н. НОМЕР_2 у межах правої смуги руху, є наявність на лівій смузі руху гальмівного шляху, який виключає можливість залишення його будь-яким іншим транспортним засобом, ніж д.н. НОМЕР_1 .

Окрім того, відбиток переднього номерного знаку д.н. НОМЕР_2 на задній частині автомобіля д.н. НОМЕР_3 є беззаперечним доказом контактування даних транспортний засобів, що додатково підтверджуються і характером механічних пошкоджень цих автомобілів.

Вказаним аргументам суд першої інстанції не надав жодної оцінки.

Районний суд також не надав оцінки показам ОСОБА_2 , який так і не зміг пояснити, яким чином передній номерний знак його автомобіля відобразився на задній металевій частині кузова автомобіля д.н. НОМЕР_3 .

Відповідно до висновку експерта встановлено, що механічні пошкодження автомобіля д.н. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 могли утворитися тільки в результаті переміщення автомобіля д.н. НОМЕР_2 з правої смуги руху у ліву смугу руху, при цьому контактування даних автомобілів могло відбутися у межах гальмівного шляху автомобіля НОМЕР_1 , на ліву смугу руху.

Суд першої інстанції відхилив вказаний висновок експерта, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку.

Захисник вважає, що в КУпАП відсутні таким вимоги щодо експертного дослідження та висновку, а тому таке рішення суду першої інстанції є безпідставним.

Разом із цим, учасники провадження та суд не ініціювали питання щодо виклику експерта для допиту для спростування його висновку або проведення іншої експертизи.

Захисник наголошує, що судом першої інстанції проігноровані вимоги ст. 280 КУпАП, а тому постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Просить апеляційний суд, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

З метою повного та об`єктивного розгляду, захисник просить викликати для допиту в якості свідка: працівника ГРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_4 та судового експерта Драгана В.М.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Згідно з абз. 3,5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у її вчиненні, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки.

Суд апеляційної інстанції при перегляді постанови суду першої інстанції вважає за необхідне дослідити докази, які були покладені в основу винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №252847 встановлено, що 17.09.2021 р. о 13.02 год. в Запорізькому районі а/ш Н-08 Запоріжжя-Дніпропетровськ 451км +500 м. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Amarok д.н. НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості руху та безпечну дистанцію, не зміг врахувати зміни в дорожній обстановці, здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Accent НОМЕР_2 та автомобілем Volkswagen Transporter в ході ДТП було пошкоджено транспортні засоби, медичної допомога ніхто не потребував. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с.1).

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додаються: схема ДТП та пояснення учасників події.

Відповідно до схеми місця ДТП (а.с.2) встановлено розташування транспортних засобів після дорожньої пригоди. На схемі схематично зображено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , здійснював рух в сторону Запоріжжя з напрямку м. Дніпро. Після дорожньої події, автомобіль знаходиться на лівій смузі руху під кутом повздовжньої осі проїзної частини дороги, передньою частиною він обернений до правового краю дороги даного напрямку. Автомобіль потерпілого Hyundai Accent НОМЕР_2 , як вбачається із схеми ДТП, був затиснутий між двома транспортними засобами: Volkswagen Amarok д.н. НОМЕР_1 заду та автомобілем Hyundai Elantra НОМЕР_5 , який знаходився попереду автомобіля потерпілого.

На зворотному боці схеми місця ДТП (а.с.2) зазначено, що внаслідок ДТП на автомобілі Volkswagen Amarok д.н. НОМЕР_1 виявлені наступні пошкодження: передня частина автомобіля бокова права сторона. На автомобілі Hyundai Accent НОМЕР_2 : передня та задня частини автомобіля.

Схема місця ДТП не містить відображення слідів гальмування, які були залишені учасниками дорожньої події.

З письмових поясненнями ОСОБА_1 , які додані до протоколу (а.с.3) вбачається, що він рухався по трасі Дніпро-Запоріжжя колоною з двох автомобілів. Він на автомобілі Фольцваген Амарок, а за ним автомобіль ОСОБА_5 з вантажем. Швидкість руху відповідно умовам видимості. В полі справа по ходу руху горіла стерня. Горіння стерні не перешкоджало умовам руху до моменту різкого пориву вітру в сторону дороги зі сторони обочини справа, в результаті чого миттєво пропала видимість в напрямку руху із-за густого чорного диму. Він виконав гальмування без зміни напрямку та смуги руху в лівому ряду. В умовах повної відсутності видимості та обзору, автомобіль Фольцваген транспортер об`їжджаючи місце ДТП за участі вантажного автомобіля д.н. НОМЕР_6 , легкового автомобіля д.н. НОМЕР_5 , легкового автомобіля д.н. НОМЕР_2 , мотоциклу д.н. НОМЕР_7 виїхав з правої смуги руху в ліву смугу. Автомобіль ОСОБА_1 находився вже в режимі екстреного гальмування, а тому не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Фольцваген Транспортер. В наслідок зіткнення автомобіль ОСОБА_1 відкинуло на автомобіль, що стояв в правій смузі Хюндай д.н. НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Пояснення написав власноруч.

З письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с.5) вбачається, що він здійснював рух з м. Дніпро до м. Запоріжжя на автомобілі Hyundai Accent НОМЕР_2 . Він побачив задимленість на дорозі та знизив швидкість. В проміжку задимленості дороги він знизив швидкість та майже зупинився, коли побачив силует автівки, що стояла спереду ОСОБА_6 та зупинився за 4-5 метрів від неї в цей час він почув удар ззаду, та його машину припечатало до ОСОБА_6 , що стояв попереду. Він одразу покинув авто через передню пасажирську двір, оскільки водійську заклинило.

З письмових пояснень ОСОБА_7 (а.с.6) вбачається, що він здійснював керування на мотоциклі з міста Дніпро в місто Запоріжжя. Приблизно через 2 км після стели «Запорізька область» він побачив задимлення, та аварію вантажівки та ОСОБА_6 яка в нього в`їхала. Він зупинився з правого боку та через 30-секунд в нього, коли він не рухався, в`їхала машина Хюндай Акцент, після чого він злетів з мотоциклу, а авто Хюндай Акцент врізався в Хюндай Елантру. Коли він піднявся, то перебіг на іншу сторону дороги, де побачив ще дві автівки Фольцваген Транспортер та Амарок.

З письмових пояснень ОСОБА_8 (а.с.8) вбачається, що він керував автомобілем Volkswagen Transporter. Під час руху він виявив перешкоду у вигляді задимлення дороги з правової смуги руху. Зменшив швидкість, продовжив повільно рух та зупинився перед автомобілем у правій смузі руху. Оскільки була перешкода видимості він перестроївся в ліву смугу руху та повільно продовжив рух. Проїхав кілька метрів та побачив вантажний автомобіль в правій смузі руху та легковий автомобіль, який врізався в нього. Біля вантажного автомобіля стояв водій. Ззаду доносився звук автомобіля, що наближався. Через побоювання що попереду можуть бути інші люди швидкість руху залишав мінімальною. Поті відбувся удар в його автомобіль в задню частину.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_9 (а.с.9) вбачається, що він керував вантажним автомобілем НОМЕР_8 , під час руху з боку м. Дніпра в бік м. Запоріжжя побачив задимлення дороги через пожежу на полі. Він зупинився та включив покажчик аварійного сигналу, вийшов з автомобіля та намагався зупинити рух інших транспортних засобів. В цей час в його автомобіль в`їхав автомобіль «Hyundai Елантра», в нього в`їхав автомобіль «Hyundai Accent», а підштовхнув Volkswagen Amarok, зачепивши автомобіль Volkswagen Transporter.

Також в суді першої інстанції було заслухано учасників події.

Так, в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 17.09.2021 р. приблизно о 13.00 він рухався по трасі Запоріжжя-Дніпро, в сторону міста Запоріжжя зі швидкістю приблизно 75 км/год. по лівій смузі Погода була сонячна та суха. Видимість була обмежена через те, що біля дороги горіло поле. Перед ним, раптово, на ліву смугу виїхали автомобіль Транспортер та Хюндай. Він застосував екстрене гальмування коли був приблизно за 40 метрів від Хюндай.

Коли складали схему ДТП, він побачив як пасажир з автомобіля Хюндай схопив автомобільний номер, який відірвало від ОСОБА_10 та закинув до багажника. Він зробив зауваження, просив повернути знак на місце, та наголошував на тому, що його потрібно зазначити на схемі ДТП. Вважає, що схема ДТП не відповідає дійсності, оскільки він не контактував з автомобілем Транспортер. В момент контактування автомобіль Хюндай рухався. Він бачив відтиск номерів Хюндая на автомобілі Траснпортер.

Потерпілий ОСОБА_2 під час судового засідання 01.11.2021 р., показав, що 17.09.2021 р. він рухався по трасі Запоріжжя-Дніпро. По ходу руху він побачив що біля траси горить поле, та під`їжджаючи до задимлення знизив швидкість руху. Він знаходився у правій полосі, та у епіцентрі задимлення знизив швидкість руху майже до повної зупинки. Через декілька секунд він відчув удар. Він вибрався із машини через пасажирську двір, оскільки водійська була заблокована. При складанні схеми ДТП він неодноразово просив співробітників поліції відобразити осип скла. Зазначив що він рухався лише у правій полосі руху, та не перетинав лінії розмежування. До удару у задню частину його автомобіля він ні з ким не контактував;

Свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції показав, що він рухався у колоні з Фольцвагеном Амарок на швидкості приблизно 50-60 км. на годину. Справа від них горіло поле. Вони рухались по лівій смузі руху. Після того як через вогонь видимість стала нульовою, він скоїв екстрене гальмування, та уходячи від зіткнення виїхав на газон. Він бачив як пасажир автомобіля Хюндай Акцент прибрав відірваний номерний знак. На його прохання знак внесли у схему ДТП. Зазначив що на його думку, Амарок не міг контактувати з ОСОБА_11 на правій полосі.

Під час судового засідання в суді першої інстанції стороною захисту, представником потерпілого, працівниками ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області були долучені до матеріалів справи фото світлини з місця ДТП (а.с.23; 29-32;40-42; 43-44; 47-57; 61-67; 128-134), якими показано наочно розташування транспортних засобів після дорожньої події та механічні пошкодження автомобілів внаслідок ДТП.

Щодо висновків експерта ОСОБА_12 про проведення комплексного експертного дослідження обставин механізму ДТП та транспортної трасології від 03.01.2022 року за №10.1-10.4/001-Д, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, що така експертиза є недопустимим доказом, адже експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку. Експертом не досліджено покази свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_3 . Також, експерт не проводить моделювання, які він вказує, як основною методикою свого дослідження. Висновки експерта формуються за словосполученням «могло мати місце», що дає підстави вважати про існуванні й інших висновків за рахунок надання інших вихідних даних (зокрема, даних потерпілого).

Однією з істотних підстав для визнання такого висновку недопустимим доказом проведення дослідження без залучення потерпілого та його представника. Висновок складений лише за вихідними матеріалами сторони захисту.

Під час апеляційного перегляду було допитано ОСОБА_1 , який пояснив, він дійсно 17.09.2021 року близько 13:00год. керував автомобілем VOLKSWAGEN AMAROK д/н НОМЕР_9 , рухався по автодорозі Н-08 з боку м. Дніпро у бік м. Запоріжжя. Швидкість його руху складала близько 75 км/год., рухався він постійно у лівій смузі руху. Під час руху бачив попереду себе задимленість, зрозумів, що горіло поле, розташоване з правого боку від автодороги. Бачив, що дорога також була частково задимлена, проте ліва смуга по якій він рухався проглядалася та була вільна. Наближаючись ще ближче, він побачив, як поривом вітру задимленість охопила і ліву смугу руху та у цей час побачив маневрування автомобіля Хюндай з правої смуги руху у бік смуги руху, по якій рухався він. Побачивши переміщення автомобіля в його смугу руху, він різко загальмував проте уникнути зіткнення із ним не вдалось. Його автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK д/н НОМЕР_10 передньою правою частиною контактував з лівими задньою та середньою боковими частинами автомобіля HYUNDAІ та після контактування змістився разом із автомобілем HYUNDAI ACCENT н.з. НОМЕР_11 з лівої смуги руху у праву смугу руху, зупинившись у положенні зафіксованому на схемі ДТП та на фотознімках. Категорично заперечував контактування його автомобіля з автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER H.3. НОМЕР_12 , так само категорично заперечував своє перебування на правій смузі руху.

Як пояснив потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції, він 17.09.2021 року близько 13:00год. керував автомобілем HYUNDAI ACCENT н.з. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Н-08 з боку м. Дніпро у напрямку м. Запоріжжя у правій смузі руху. Попереду побачив поле, яке горіло та він знизив швидкість. Спочатку задимленість була невеликою, проте в епіцентрі горіння видимість стала обмеженою. Попереду себе, у правій смузі руху, він побачив габаритні вогні автомобіля та зупинився. Через декілька секунд відчув сильний удар. Зазначив, що в його автомобіль на великій швидкості вдарився автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK д/н НОМЕР_13 , після чого він вдарився в автомобіль HYUNDAI ELANTRA H.3. AE8411EI, що стояв попереду. Зазначив, що місце зіткнення - 1, це мiсце де автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK д/н НОМЕР_13 скоїв зіткнення з його автомобілем. Категорично зазначив, що на ліву смугу руху він не виїжджав. У подальшому зазначив, що швидкість його руху перед зіткненням складала близько 5 км/год. Пояснив, що на момент скоєння зіткнення вiн дезорієнтувався. Підтвердив наявність слідів гальмування на лівій смузі руху. Пояснив, що поліцейський не фіксував сліди гальмування, оскільки його про це ніхто не просив. Пояснити яким чином на задній частині кузову автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER H.3. НОМЕР_14 відобразився відбиток номерного знаку його автомобіля не зміг.

За ініціативами учасників справи про адміністративне правопорушення, постановою Запорізького апеляційного суду від 29 квітня 2022 року в справі призначена комплексна судова автотехнічна татранспортно-трасологічна експертиза.

Висновком експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної татранспортно-трасологічної експертизи №263/265-22 встановлено наступне.

В дорожній ситуації, яка мала місце 17.09.2021 р. автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK д/н НОМЕР_13 не контактував з автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER H.3. НОМЕР_14 .

Експерт встановив, що враховуючи розташування пошкоджень на кузовах VOLKSWAGEN AMAROK д/н НОМЕР_13 , VOLKSWAGEN TRANSPORTER H.3. 53203OK, HYUNDAI ACCENT Н.З. НОМЕР_2 , їх локалізацію та напрямки утворення, автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK правим боком передньої частини первинно контактував з лівим боком задньої частини автомобіля HYUNDAI ACCENT, при цьому останній автомобіль внаслідок ударного навантаження змістився вперед, контактуючи передньою частиною із задньою частиною автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER.

Кінцеве положення транспортних засобів після ДТП на проїзній частині, яке зафіксовано у схемі місця ДТП від 17.09.2021 року дає підстави вважати, що зіткнення відбулося у лівій смузі проїзної частини дороги «Запоріжжя Дніпро».

Експертом встановлено, що вирішити питання чи знаходяться дії водія ОСОБА_1 в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди в дорожній ситуації, що розглядається не надається можливим. Воно може бути вирішено після оцінки його дій в частині виконання вимог п. 12.2, п.12.3 ПДР України.

Разом з тим експерт встановив, що невідповідність дій водія ОСОБА_13 вимогам п. 10.1, 10.3 ПДР України в дорожній ситуації, обставини якої яка розглядаються, знаходиться в причинному зв`язку із подією даної ДТП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

З огляду на вказане, апеляційний суд зазначає, що положення ст. 124 КУпАП є бланкетним, а отже для кваліфікації адміністративного правопорушення, уповноважена особа повинна визначити пункт порушення ПДР та надати кваліфікацію діянням відповідно до КУпАП.

Відповідно до матеріалів провадження про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за порушення вимог 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.

Так, п.2.3б ПДР України вказує, що водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Пункт 12.1 ПДР України вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 13.1 ПДР України зазначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З переглянутих в судовому засіданні апеляційного суду матеріалів провадження вбачається, що дійсно 17.09.2021 року на трасі Запоріжжя Дніпро відбулося зіткнення транспортний засобів.

Висновки суду першої інстанції про те, що зіткнення відбулося в правій смузі руху є помилковим, оскільки така версія події спростовується матеріалами справи.

Апеляційним судом було досліджено схему місця ДТП та висновки експерта №263/265-22, якими встановлено, що зіткнення автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK та автомобіля HYUNDAI ACCENT відбулося у лівій смузі руху.

Щодо кваліфікації дій водія ОСОБА_1 за інкримінованими йому порушеннями ПДР України, апеляційний суд вказує, що уповноважені особи під час складання матеріалів допустили недоліки, а саме не було зафіксовано гальмівний шлях автомобілів, не вирішено питання про видимість напрямку руху, швидкість руху учасників події, виконання ними п.9.2, п. 9.4 ПДР України. Висновки експерта за №263/265-22 також не вказують, що дії водія ОСОБА_1 перебувають в причинному зв`язку через відсутність відповідних відомостей в матеріалах справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не надають можливості встановити в діях водія ОСОБА_1 причинно-наслідкового зв`язку із подією ДТП, а тому неможливо встановити об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновки суду про закриття провадження в справі, лише за підстав п.7 ст.247 КУпАП та посилання на науково-консультативний висновок, який був зроблений НКР при ВАСУ від 06.11.2017 року в даній справи є помилковим, виходячи з наступного.

Такий висновок було надано для судів адміністративної юрисдикції, які розглядають справи за процесуальним законодавством, визначеним Кодексом адміністративного судочинства України (КАСУ).

Апеляційний суд наголошує, що в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Відповідно до п. 5 листа ВССУ від 22 травня 2017 року, якщо на момент розгляду справи в суді закінчився строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності в її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі. Тобто, пріоритет повинен мати п. 1 ст. 247, а не пункт 7 частини першої вказаної адміністративно-правової норми.

Отже, за змістом статті 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Водночас зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо вирішення клопотання представника потерпілого - адвоката Пантюхова В.С. про призначення повторної судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи, апеляційний дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до Наказу зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р. за N 705/3145 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково- методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Згідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ N 8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, реалізуючи вищенаведене, апеляційний суд зауважує, що 29.04.2022р. по вказаній справі була призначена судова автотехнічна експертиза. На виконання вказаної постанови 31.08.2022 року експертом Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок за №263/264-22.

Для проведення експертизи експерту надавались матеріали справи про адміністративне правопорушення, які містять у тому числі і документи, відомості, які надані представником потерпілого та захисником особи, яка притягається до відповідальності.

У постанові суду про призначення експертизи було детально викладено позицію кожного учасника ДТП щодо обставин, покази свідків ДТП, за яких вона сталася, та вихідні дані згідно матеріалів справи і відомостей, які надавалися учасниками.

Доводи представника потерпілого щодо неврахування у повному обсязі всіх обставини, за яких сталася ДТП, є суб`єктивною оцінкою висновків проведеної експертизи, які нічим не підтверджені. Представник не надав додаткових матеріалів, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку і могли б вплинути на результати експертизи.

Сама по собі не згода з наданим висновком представників не може бути єдиною підставою для призначення у справі повторної експертизи, оскільки, згідно п. 3.6 Інструкції, у разі необхідності проведення повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення. Тому суд не вбачає підстав для призначення у цій справі повторної експертизи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо транспортну пригоду вказує лише складений протокол про адміністративне правопорушення, натомість всі інші докази беззаперечно на це не вказують.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та містять істотні недоліки, усунення яких поза межами строків адміністративного провадження є неможливим.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , у порушенні вимог ПДР України, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Толпегіна А.В., задовольнити.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито на за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, скасувати.

Провадження в справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/3296/21