Справа № 484/4111/22
Провадження № 3/484/1943/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.12.2022 м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., за участю секретаря судових засідань - Туркалової І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Бабкової О.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , стрільця 2 взводу 5 роти 3 батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби, призваним за мобілізацією, виконуючи обов`язки патрульного по охороні тилового командного пункту військової частини НОМЕР_1 , підрозділи якої тимчасово розташовані в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , діючи протиправно, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 9,11,16,17,144 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 233,270-381 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, ст.ст.1-4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання та видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра Оборони України від 20.10.2015 № 569, у період часу з 22.00 год. 21.11.2022 ОСОБА_1 не виконував обов`язки по охороні периметру тилового командного пункту в якості патрульного, графіку несення служби та маршруту патрулювання не дотримувався, в результаті чого завдав загрозу життю та здоров`ю співслужбовців та ризиків по втраті чи знищенню військового майна, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав, оспорював обставини, викладені у протоколі, стверджував, що заступив на добове чергування 21.11.2022 о 18.00 год., о 22.00 год. його було змінено та він прийшов до караульного приміщення, в якому інших військовослужбовців не виявилось. Близько 23.20 год. він вийшов з караульного приміщення до туалету, який знаходиться приблизно на відстані 50 м від караульного приміщення, після відвідування туалету зайшов на 6 пост до інших військовослужбовців, викурив з ними цигарку і вже збирався йти до караульного приміщення, як тут на 6 пост прийшли чергові з другого посту і сказали, що його розшукує уся військова частина. В караульному приміщенні він був відсутній приблизно 10-15 хв., тому вважає, що в його діях відсутнє недбале ставлення до військової служби, а складення на нього протоколу пов`язує із упередженим ставленням до нього з боку його командирів.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 21.11.2022 близько 22.00 год. йому подзвонив начальник варти ОСОБА_3 та повідомив, що чатовий ОСОБА_1 був відсутній на посту, його ніде не могли знайти, а оскільки ОСОБА_1 був зі зброєю і і з ним був повний БК, він своїми діями порушив вимоги Інструкції та Уставу караульної служби. Також повідомив, що під час вартування чатові 4 години несуть службу, а потім на 4 години йдуть до караульного приміщення на відпочинок, разом з тим, зауважив, що відсутність ОСОБА_1 у караульному приміщенні могла б призвести до негативних наслідків, у разі нападу, оскільки під час добового чергування особи, які не перебувають безпосередньо на посту, можуть бути в будь-який момент залучені до виконання бойових завдань.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що з 21.11.2022 по 22.11.2022 він знаходився в наряді начальником варти. 21.11.2022 після 22.00 год., під час перевірки чатових, він виявив, що ОСОБА_1 не було у караульному приміщенні, він шукав його і через 15-20 хв. виявив у стані алкогольного сп`яніння. Про свою відсутність у караульному приміщенні ОСОБА_1 обов`язково мав повідомити його будь-яким способом і без згоди командира не мав право полишати караульне приміщення. Відсутність ОСОБА_1 на місці могла б призвести до негативних наслідків в разі нападу на тиловий командний пункт, добове чергування по охороні якого наразі й виконував ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні надали аналогічні пояснення за змістом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення є доведеною, виходячи з наступного.

Ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Відповідно до вимог ст.ст.9,11,16,17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), військовослужбовець зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою визначеними статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до вимог ст. 267 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - добовий наряд призначається для підтримання внутрішнього порядку, охорони особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, приміщень і майна військової частини (підрозділу), контролю за станом справ у підрозділах і своєчасного вжиття заходів для запобігання правопорушенням, а також для виконання інших обов`язків внутрішньої служби.
Згідно положень ст. 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України усі військовослужбовці добового наряду повинні твердо знати, неухильно й сумлінно виконувати свої обов`язки, наполегливо домагаючись додержання розпорядку дня та правил внутрішнього порядку.
Обов`язки чатового ТКП передбачені ст. 233 та ст.ст. 270-381 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, відповідно до яких чатові входять до складу добового наряду та виконують чатування згідно графіку чатування та несуть службу, чатуючи на посту, згідно табеля постів варти.
Відповідно до вимог Інструкції чатового по охороні тилового командного пункту військової частини НОМЕР_1 , затвердженої начальником штабу-першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 , чатовий ТКП зобов`язаний під час несення служби за розпорядження начальника слідкувати за дотриманням особовим складом ТКП заходів пожежної безпеки, пильно охороняти та стійко обороняти свій пост, нічим не відволікатися, не випускати з рук зброї й нікому не віддавати її, включаючи осіб, яким він підпорядкований, здійснювати охорону та оборону поста.
Відповідно до примітки ст. 172-13 КУпАП, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Таким чином, чатовий, відповідно до приписів Статуту внутрішньої служби та Статуту гарнізонної та вартової служби, його функціональних обов`язків, є військовою службовою особою.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, постовою відомістю від 21.11.2022, із якої вбачається, що о 18.00 год. 21.11.2022 ОСОБА_1 заступив на добове чергування з охорони ТКП військової частини НОМЕР_1 ; інструктажем з дотримання правил безпеки особовим складом при несенні служби по охороні об`єкта від 21.11.2022, в якому є підпис ОСОБА_1 ; табелем постів варти № 001 ТКП 762, затвердженого 25.07.2022, який зокрема визначає особливі обов`язки чатового поста; рапортами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , від 21.11.2022, показаннями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , наданими в судовому засіданні.

ОСОБА_1 стверджував, що недбалого ставлення до військової служби не допускав, проте об`єктивних та переконливих доказів, які б спростовували дані протоколу про адміністративне правопорушення та вищенаведені докази, суду не надав.

З огляду на встановлені факти у суді, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, конкретні обставини його вчинення, те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в сумі 496,20 грн.

Керуючись ч.2 ст.172-15,ст.ст. 283, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 2465 (двох тисяч чотирьохсот шістдесяти п`яти) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: І.А. ШИКЕРЯ