П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2022 селище Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Гришко О.Я., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції №2 Лубенського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого трактористом СТОВ «Агрофірма Оржицька», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

26.07.2022 близько 13 год. 46 хв. ОСОБА_1 на автодорозі с. Денисівка - с. Золотухи Лубенського району Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 22.09.2022 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. ОСОБА_1 пояснив, що перед вказаним у протоколі днем автомобіль, яким він керував «заглох». В день, який вказаний в протоколі, він повернувся до свого автомобіля, щоб забрати пачку цигарок, сів у салон, щоб узяти цю пачку. В цей час до нього підійшли працівники поліції і сказали, щоб він завів двигун автомобіля, що він і зробив. ОСОБА_1 сказав, що автомобілем в цей день не керував, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою газоаналізатора, так і в медичному закладі погодився, але працівники поліції до медичного закладу його не повезли. ОСОБА_1 також вказав, що спочатку він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не зрозумів запитання.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Черниш Є.А. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Захисник вказав, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено незаконно.

Свідок ОСОБА_2 показав, що в день, про який йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення їхав на вантажному автомобілі на поле, його зупинили працівники поліції для того щоб він був свідком при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він бачив, що автомобіль ОСОБА_1 стояв на узбіччі дороги, він особисто не бачив, щоб останній керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_3 показав, що його автомобіль зупинили працівники поліції між селами Денисівка і Золотухи. Його запросили бути свідком при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Особі, відносно якої складався протокол про адміністративне правопорушення, працівники поліції запропонували поїхати в лікувальний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Автомобіль червоного кольору («Жигулі») стояв на узбіччі дороги у напрямку села Денисівка. Свідок вказав, що він вважає, що поведінка особи, щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення, свідчила, що ця особа знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується доказами у справі у їх сукупності: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №016732, в якому, зокрема, міститься запис ОСОБА_1 про те, що він з протоколом ознайомлений, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , показаннями цих свідків, наданих в судовому засіданні, розпискою ОСОБА_4 , копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції щодо обставин вчинення даного адміністративного правопорушення.

Суддя не приймає до уваги твердження захисника, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише сидів у автомобілі, а двигун завів на вимогу працівників поліції, оскільки вказане спростовується змістом відеозапису, доданого до протоколу, де чітко видно, що в момент, коли працівники поліції під`їхали до автомобіля ОСОБА_1 , останній сидів за кермом автомобіля і двигун автомобіля працював, факт керування ОСОБА_1 автомобілем безпосередньо перед цим моментом підтверджується і словами самого ОСОБА_1 , оскільки він чітко вказав, що керував автомобілем перед тим моментом, коли до нього підійшли працівники поліції, чітко зазначив напрямок його руху і мету.

Захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним і недопустимим доказом вини ОСОБА_1 , оскільки, на думку захисника, до протоколу після його складення і підписання вносилися додаткові відомості у вигляді адрес місця проживання свідків, у вигляді записів у графі «До протоколу додаються». Однак суддя приходить до висновку, що судді не надано належних і допустимих доказів того, що ці записи не вносилися на місці складання протоколу, а відсутність цих відомостей у екземплярі протоколу, який був вручений ОСОБА_1 не є беззаперечним доказом того, що такі записи не були внесені у протокол під час його складання. Таким чином підстав для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним чи недопустимим доказом цілком чи в частині немає.

Захисник вказує, що відомості протоколу про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності, однак факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується змістом відеозаписів, змістом письмових пояснень свідків та змістом показань цих свідків, наданих в судовому засіданні.

Захисник вказує, що суддя не може брати до уваги показання свідків, однак показання свідків узгоджуються з іншими матеріалами справи, не суперечать їм.

Захисник вказує, що при пропонуванні працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння останніми були порушені встановлені законодавством правила направлення особи на огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак факт, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд чітко, зафіксований на відеозаписі, який додано до протококу, як і факт того, що ОСОБА_1 чітко відмовився від цієї пропозиції.

Захисник вважає, що диск з відеозаписом, доданий до матеріалів справи потрібно визнати неналежним і недопустимим доказом вини ОСОБА_1 , оскільки, на думку захисника, не зазначено носій (прилад), з якого диск сформовано, не зазначено назву технічного засобу, за допомогою якого здійснювалось фіксування події. Суддя вважає, що підстав для визнання цього доказу неналежним чи недопустимим доказом немає, оскільки на відеозаписі чітко відтворюється відео і звук, належних та допустимих доказів зміни, монтажу чи іншого втручання у вказані записи судді не надано.

Не впливають на висновок судді про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння після керування транспортним засобом і твердження захисника, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Інші доводи учасників справи, враховуючи предмет справи і встановлені фактичні обставини, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23).

Таким чином суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винного, з метою запобігання вчинення подібних правопорушень у подальшому, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи дану норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 23, 24, 3334, 40-1, 247, 251, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя