Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Даніліна А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кантакузівка Драбівського району Черкаської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.10.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 12 вересня 2022 року о 23 години 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем "Chevrolet Aveo" д/н НОМЕР_2 на вул. Закревського, 95 в м. Києві у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху. Результат огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора "Drager" 2,41 ‰.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що висновки суду про те, що він керував транспортним засобом, не підтверджуються доказами і є припущеннями, у той час як адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає тільки та особа, яка керує транспортним засобом. При цьому суд не врахував пояснення свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні повідомила, що саме вона керувала автомобілем, ключі були у неї до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_1 лише перебував на місці водія, очікуючи, поки вона принесе запасну частину, щоб відремонтувати автомобіль.

Також вказує на недотримання поліцейськими вимог п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), оскільки огляд на стан сп`яніння проводився без участі свідків, а сам акт огляду не містить дату і час його складання. До матеріалів справи долучено направлення ОСОБА_1 до КНП "КМНКЛ "Cоціотерапія", відомості в якому про доставлення останнього на огляд до закладу охорони здоров`я не відповідають дійсності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Даніліна А.Ю., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та показаннях газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 23:37 годину 12.09.2022 рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 2,41 ‰, з цим результатом він погодився, що засвідчив своїм підписом; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Дійсно, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить даних про дату і час його складання, що логічно пояснюється тим, що його форма затверджена у додатку 2 до Інструкції, є стандартною і не містить відповідних граф. У той же час інші докази у справі беззаперечно свідчать про те, що акт складався 13.09.2022 після огляду ОСОБА_1 .

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 у суді першої інстанції він вживав вдома алкогольні напої, а потім хотів провести товариша та переставити автомобіль. ОСОБА_2 сіла за кермо, але автомобіль заглух через 200 м. Тоді він і товариш заштовхали автомобіль до заїзду у двір і чекали в салоні, поки ОСОБА_2 принесе з дому датчики, щоб їх замінити. В цей час до них під`їхав патрульний автомобіль.

Цим поясненням та поясненням свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила, що керувала автомобілем, який зламався, повернулась через 20-30 хвилин близько 23:30 години, коли поліцейських вже не було, і лише зранку ОСОБА_1 розповів їй про поліцейських, суд дав належну оцінку і правильно не взяв їх до уваги, про що навів у постанові відповідні мотиви.

Як вірно зазначив суд, такі пояснення спростовуються записом портативного відеореєстратора поліцейського, яким зафіксовано спілкування з ОСОБА_1 з 23:23 години 12.09.2022 по 00:28 13.09.2022, під час якого свідка на місці огляду та оформлення матеріалів справи не було, і про поламку автомобіля та керування ним ОСОБА_2 . ОСОБА_1 жодного разу не вказував. Правильно суд звернув увагу і на те, що одразу після виходу ОСОБА_1 з салону автомобіля на його місце, тобто місце водія, одразу пересів пасажир з переднього сидіння, що свідчить про те, що останній намагався створити уяву, що автомобілем керував саме він.

Необхідно зауважити і на тому, що на неодноразові звернення до ОСОБА_1 поліцейських саме як до водія він цієї обставини не заперечував, а про ОСОБА_2 лише сказав, що вона може прийти і переставити транспортний засіб, коли йому запропонували знайти тверезого водія, щоб уникнути тимчасового вилучення транспортного засобу і поміщення на штрафмайданчик.

Не можуть бути враховані і пояснення ОСОБА_1 в апеляційному суді про те, що він пройшов огляд і підписав всі документи, оскільки злякався поліцейських, адже така ситуація трапилася з ним вперше, оскільки спілкування водія з працівниками патрульної поліції є цілком звичайною ситуацією.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння фіксувався із застосуванням портативного відеореєстратора поліцейського, а тому необхідності у присутності двох свідків не було.

Дійсно, згідно з п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та п.6 розділу ІІ Інструкції огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Однак, за загальними правилами застосування нормативно-правових актів у разі неузгодженості між ними закон, яким є Кодекс України про адміністративні правопорушення, має вищу юридичну силу, а всі підзаконні нормативно-правові акти, до яких відносяться вказані Порядок та Інструкція, приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. До того ж, редакція ч.2 ст.266 КУпАП викладена з урахуванням змін, внесених Законом № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021, у той час як Порядок та Інструкція викладені в редакції, чинній ще станом на 2015 рік.

Враховуючи викладене, проведення огляду особи на стан сп`яніння без присутності свідків не є порушенням відповідної процедури.

Разом з тим, доводи в апеляційній скарзі, що суд безпідставно поклав в основу прийнятого рішення направлення до КНП "КМНКЛ "Cоціотерапія", в якому зазначено про доставляння ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, що не відповідає фактичним обставинам справи, є слушними. Але вказана помилка не впливає на законність постанови судді в цілому.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн