Справа № 747/62/22 Головуючий у 1 інстанції Тіщенко Л. В.
Провадження № 33/4823/217/22
Категорія - ч1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Салая Г.А., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 08 лютого 2022 року в с. Понори по вул. Вишнева водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану постанову він отримав лише 16 червня 2022 року, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що в постанові відсутні посилання на досліджені в судовому засіданні докази, а тому стверджує, що жодні докази судом не досліджувались. Крім того, про розгляд справи він не повідомлявся, справу розглянуто без його участі, чим порушено право на захист.

Враховуючи, що ОСОБА_1 про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 16.06.2022, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що вона не обґрунтована.

Відсутність ОСОБА_1 при розгляді справи судом першої інстанції не позбавила його можливості надати необхідні докази своєї невинуватості апеляційному суду, однак таких доказів він не надав.

Викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі твердження нічим не підтверджені, а тому апеляційний суд їх розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Натомість вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується наявними доказами, яким місцевий суд надав належну оцінку.

Відповідно ст., ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Проходження огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи щодо якої порушується таке питання.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Факт скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами які узгоджуються між собою: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 473806 від 08.02.2022 та додатками до протоколу, а саме рапортом інспектора з реагування патрульної поліції.

Оглянутим апеляційним судом відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_1 , який загруз у сніговому наметі та його намагався відбуксирувати інший автотранспортний засіб за допомогою троса. Обидва транспортні засоби були у працюючому стані, з увімкненими фарами. Інших осіб, крім ОСОБА_1 у автомобілі ВАЗ 21102 не було.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Cалай