Справа № 163/2771/21 Провадження №33/802/547/22 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці Пікалюка М.С.,

представників ТОВ «АВМ ГІДРОТЕХПРО» Лісіцького А.В., Пашинського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника митниці Федчишина Р. на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 15 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 341 477 (один мільйон триста сорок одна тисяча чотириста сімдесят сім) гривень 30 копійок.

Вилучений за протоколом про порушення митних правил № 0656/20500/21 в порядку ст.511 МК України вживаний автомобіль-самоскид для перевезення гірничої маси в складних гірничотехнічних умовах марки "БЕЛАЗ", номер кузова НОМЕР_1 , повернуто ТОВ для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання транспортного засобу в розмірі 257 263 (двісті п`ятдесят сім тисяч двісті шістдесят три) гривні на рахунок UA1160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Відповідно до протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) як керівник компанії "AZAP Paweі Chіopek" вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

30 вересня 2021 року в зону митного контролю митного поста "Ягодин" Волинської митниці на в`їзд в Україну з Республіки Польща прибув вантажний автомобіль з номерними знаками НОМЕР_2 .

Водій транспортного засобу ОСОБА_4 до митного контролю подав CMR без номера, фактуру № 807 разом з митною декларацією типу ЕЕ № UA205050/2021/63953.

Згідно з цими товарно-супровідними документами від компанії "AZAP Paweі Chіope" в адресу ТОВ "АВМ Гідротехпром" (місто Коростень Житомирської області) перевозився вживаний автомобіль-самоскид, призначений для перевезення гірничої маси в складних гірничотехнічних умовах, - "БЕЛАЗ 75473" 2014 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_3 .

В результаті повного митного огляду із залученням спеціаліста Львівського НДІСЕ встановлено, що переміщуваний вживаний автомобіль-самоскид "БЕЛАЗ" має первинний ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , а роком його виготовлення є 2008-й.

Уповноваженим підрозділом митниці встановлено, що за однакової вартості транспортного засобу у 43 300 євро розмір митних платежів при увезенні автомобіля 2014 року виготовлення становить 717 990,88 гривні, 2008 року виготовлення 830 414,72 гривні, різниця в митних платежах 112 423,84 гривні.

Таким чином, ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) як керівник компанії "AZAP Paweі Chіope" вчинив дії, спрямовані на переміщення цих автомобіля "БЕЛАЗ 75473" 2008 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_4 , з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів (CMR без номера, фактуру № 807), що містили неправдиві відомості про їх маркування транспортного засобу ідентифікаційного номеру та року виготовлення, тобто правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням представник митниці подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 МК України, накласти на нього стягнення в межах санкції цієї норми Закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який апеляційну скаргу підтримав, представників ТОВ «АВМ ГІДРОТЕХПРО» Лісіцького А.В. та Пашинського А.С., які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

При прийнятті рішення обставини справи досліджено повно та об`єктивно, винність ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні правопорушення повністю підтверджена протоколом про порушення митних правил, товарно-супровідними документами (CMR без номера, фактура № 807), митною декларацією типу ЕЕ № UA205050/2021/63953, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу, інформацією ВАТ "БЕЛАЗ-ХОЛДИНГ", службовою запискою інспектора митниці, висновком експерта Львівського НДІСЕ.

Що стосується можливості конфіскації предмета порушення митних правил, то місцевий суд обґрунтовано не застосував його.

Відповідно до ст. 23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ст.483 ч.1 МК України передбачено накладення стягнення в розмірі 100% вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Вважаю, що суд першої інстанції враховуючи обставини цієї справи, практику Європейського Суду з прав людини, та принцип співрозмірності між спричиненням шкоди державі, прийшов до правильного висновку, що застосування до ОСОБА_6 і штрафу, і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ч.1 ст.483 МК України як безальтернативне стягнення, буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності", а також фактичним притягненням до відповідальності українського підприємства, яке сплатило як вартість транспортного засобу, так і передоплату митних платежів.

Крім того матеріали справи не містять відомостей про будь-яку причетність посадових осіб ТОВ "АВМ Гідротехпром" до вчинення дій на приховування товару від митного контролю.

Наслідки від вчиненого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, про наявність підстав для накладення на ОСОБА_6 стягнення у вигляді штрафу без конфіскації предмета порушення митних правил, який належить надати одержувачу транспортного засобу для проведення його митного оформлення відповідно до обраного ним митного режиму.

Апеляційна скарга не містить вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.284, 294 КпАП України, ст.528 МК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника митниці Федчишина Р. залишити без задоволення.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 вересня 2022 року в даній справі щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук