Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/323/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Скрипника Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто в дохід держави 496 гривень 20 коп. судового збору,

за участі:

захисника Скрипника О.М.

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 04.06.2022 року в с. Новогригорівка Перша по вул. Космонавтів, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку. Виписка (висновок) з акту № 1953 від 14 червня 2022 року, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Крім того, 04.06.2022 року в с. Новогригорівка Перша по вул. Космонавтів гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати її та безпечно керувати транспортним засобом, не вжив заходів для зменшення швидкості руху для зупинки транспортного засобу, що призвело до з`їзду в кювет та наїзд на перешкоду, а саме, дерево. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження. Водієм було порушено п.12.1 та 13.3 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду захисник Скрипник О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову про закриття адміністративного провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що працівники поліції, склавши протокол про адміністративне порушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП 22.06.2022 року, грубо порушили норми ст. 254 КУпАП, якою передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, протокол огляду місця дорожньо - транспортної пригоди складено 04.06.2022 року та допитано свідків, а з незрозумілих причин протокол складено 22.06.2022 року. Крім того, за наслідками ДТП не внесено інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не витребувано інформацію з лікарні стосовно травм отриманих ОСОБА_1 в результаті дорожньо - транспортної пригоди.

З видео, наданого до матеріалів адміністративного правопорушення, не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП, яке інкриміноване ОСОБА_1 , оскільки відповідний запис проведено 22.06.2022 року. Жодного запису від 04.06.2022 року в день дорожньо транспортної пригоди, які б свідчили про ознаки адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не надано.

Крім того, поліцейськими було грубо порушено пунктів 2-4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, не надавши докази перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля та перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Свідки, які зазначені в матеріалах адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які свідчили про те, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, на виклик суду не з`явились та не підтвердили суду ті покази, які надавали письмово.

Натомість свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які допитані в судовому засіданні повідомили, що 04.06.2022року бачили автомобіль ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого був не ОСОБА_1 а інша особа, сам ОСОБА_6 перебував на задньому сидінні.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції суду не було надано, а судом таких доказів не здобуто. З цих підстав апелянт вважає, що відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника Скрипника О.М. та ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП, особа яка вчинила, адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Як зазначено у статті 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 вимоги вказаних правових норм не були дотримані судом першої інстанції в повному обсязі.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте вчинок може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення, при наявності сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом; 2) у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого).

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції в повній мір погодись не можна, оскільки суд належним чином не проаналізував наявні в справі докази, лише формально пославшись на їх наявність, та дійшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №057737 від 22.06.2022 гр. ОСОБА_1 04.06.2022 року в с. Новогригорівка Перша по вул. Космонавтів керував транспортним засобом марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вказаних неправомірних дій ОСОБА_1 до справи додано: пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 04.06.2022; відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції; рапорт «лінії 102»; копія висновку КНП «Долинська ЦРЛ» від 14.06.2022.

Крім того, відповідно до протоколу серії ОБ № 057689 від 22.06.2022 року гр. ОСОБА_1 04.06.2022 року в с. Новогригорівка Перша по вул. Космонавтів керував транспортним засобом марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати її та безпечно керувати транспортним засобом, не вжив заходів для зменшення швидкості руху для зупинки транспортного засобу, що призвело до з`їзду в кювет та наїзд на перешкоду, а саме, дерево. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 та 13.3 Правил дорожнього руху за, що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, до вказаного протоколу додано: пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 04.06.2022; схема місця ДТП; протокол огляду місця ДТП з фото таблицею; відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції; рапорт «лінії 102»; копія висновку КНП «Долинська ЦРЛ» від 14.06.2022.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17.

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у статтях 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція № 1376), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Так, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою . Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Аналогічні вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в зазначених Інструкціях № 1376, № 1395.

З аналізу вказаних положень закону можна дійти висновку, що складання такого протоколу в обов`язковому порядку відбувається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у присутності особи, яка притягається до відповідальності за адміністративне правопорушення, з роз`ясненням останньому його прав, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, наданням можливості надати свої пояснення, врученням копії протоколу.

З матеріалів справи убачається, що неправомірні дії які поставлені у провину ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП відбулись 04.06.2022. Проте, час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, працівниками поліції у протоколах серії ОБ № 057737 та ОБ № 057689 від 22.06.2022 року зазначено не було.

Висновок щодо виявлення у крові ОСОБА_1 етилового спирту в кількості 1,68 г/дм? складений 14.06.2022, однак протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057737 про вчинення водієм ОСОБА_1 04.06.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений лише 22.06.2022, тобто через 8 днів після виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Також і протокол ОБ № 057689 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП складений працівниками поліції зі сплином 18 днів з моменту події дорожньо транспортної пригоди та виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Даних щодо внесення відомостей до ЕРДР та проведення досудового розслідування у справі немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що будь-яких передбачених законом підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення через тривалий час після встановлення обставин події правопорушення та виявлення особи, яка вчинила правопорушення - не було.

Виходячи з наведеного, протоколи про адміністративне правопорушення, серії ОБ № 057737 та ОБ № 057689 від 22.06.2022 року, складені відносно ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП щодо змісту та строку їх складання.

Чинним КУпАП не передбачено складання протоколу про адміністративне порушення після спливу 24 годин після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, та даних щодо неможливості виконання працівниками поліції вимог ст.. 254 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо порядку складання протоколів про адміністративне правопорушення, серії ОБ № 057737 та ОБ № 057689 від 22.06.2022 року відносно ОСОБА_1 свідчать про порушення працівниками поліції вимог статей 254, 256, 259 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057737 та протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057689 не в повній мірі відповідають вимогам закону, а тому не можуть бути достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним 04 червня 2022 року адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП за обставин, викладених в цій постанові.

У зв`язку із вищевикладеним, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 - скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Скрипника Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко