Справа №345/3465/22
Провадження № 3/345/1298/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2022 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ніде не працюючого, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 118756 від 28.10.2022, в якому зазначено, що 27.10.2022 року о 23 год. 50 хв. в м. Калуш, по вул. Площа Героїв, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення вимови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, а саме: на місці за допомогою газоаналізатора ALKOTEST 6820 Драгер та у медичному закладі водій відмовився. Такими своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, яке було призначене на 14.11.2022, проте, його захисник в судовому засіданні подав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання 24.11.2022, йому була вручена пам`ятка про права та обов`язки особи, яка притягується до адмінвідповідальності.

Даючи пояснення, ОСОБА_1 вину у вчиненні адмінправопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнав. Пояснив, що автомобіль «Renault Kangoo» йому не належить і в час та місці, які зазначені в протоколі, він цим автомобілем не кермував, а сидів на пасажирському сидінні. До цього автомобілем керував знайомий на ім`я ОСОБА_2 , який відлучився на певний час. Коли підійшли військовослужбовці, то двигун автомобіля був вимкненим і він навіть не мав ключів щоб його запустити. Працівників поліції на той час взагалі на місці події не було. Через те, що він не був водієм, він не бажав проходити огляд на стан сп`яніння за пропозицією працівників поліції. Працівники поліції не роз`яснили йому його права і не ознайомили зі змістом протоколу. Також йому не відомо про те, що відносно нього складено ще якусь постанову про притягнення до адмінвідповідальності.

Захисник адвокат Калиній Ю.М., в судовому засіданні наголосив, що протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є абсолютно безпідставним і незаконним. Зауважив, що в протоколі про адмінправопорушення відсутні дані про свідків які могли б підтвердити факт керування його підзахисним автомобілем. На долученому відеозаписі також цього не відображено. А долучені до протоколу рапорти не можна розцінювати як докази, адже це не є пояснення, а лише форма доведення інформації до керівництва. Просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки, в діях ОСОБА_1 нема складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, адже останній автомобілем не керував і відповідно не мав обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказана норма законодавства покладає саме на водіїв, а не на інших учасників дорожнього руху, обов`язок на вимогу працівника поліції проходити огляд для визначення стану сп`яніння.

Аналогічно і за статтею 130 КУпАП відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння настає для особи, яка керує транспортним засобом, а не для пасажира чи власника (володільця) автомобіля.

Проте, матеріали справи про адмінправопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 в ніч з 27.10.2022 р. на 28.10.2022 р. керував транспортним засобом.

Незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення. Винуватість особи у вчиненні адмінправопорушення повинна доводитись належними та допустимими доказами, які повинні бути долучені до протоколу про адмінправопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 118756 від 28.10.2022 р. (а.с. 1), в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

Окрім того, суд зауважує, що протокол про адмінправопорушення серії ААД № 118756 від 28.10.2022 містить виправлення дати вчинення адмінправопорушення, що є порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941.

Також суд наголошує на тому, що протокол про адмінправопорушення як акт обвинувачення не був вручений особі, відносно якої він складений. Адже в протоколі нема жодного підпису особи, відносно якої він складений, а також на відеозаписі не зафіксовано процедури складання та вручення протоколу. А це свідчить про порушення права особи на захист, адже обвинувачення фактично не пред`явлено і не доведено особі до відома.

Щодо акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2) та направлення водія на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння(а.с. 3), то ці докази підтверджують лише ті обставин, які і не оспорює ОСОБА_1 а саме, що працівник поліції пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, ці документи жодним чином не підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в час та місці, які зазначені в протоколі.

В протоколі про адмінправопорушення серії ААД № 118756 від 28.10.2022 не зазначені дані про свідків, які могли б повідомити суду інформацію, щодо обставин правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 .

Також і відеозапис, який наявний на долученому до протоколу диску (а.с. 9), жодним чином не доводить того, що ОСОБА_1 керував автомобілем 27.10.2022 року о 23 год. 50 хв. На відео зафіксовано як поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння і небажання ОСОБА_1 проходити такий огляд. При цьому ОСОБА_1 неодноразово мотивує свою відмову тим, що він не керував транспортним засобом і не будучи водієм не має обов`язку проходити огляд на ста сп`яніння.

Наявні матеріалах справи рапорти (а.с. 4-6) працівника поліції та військовослужбовців Національної гвардії за своїм правовим змістом є службовими документами, яким правоохоронці інформують керівництво про законність своїх дій, а тому їх слід визнати недопустимим доказом, який не входить в перелік ст. 254 КУпАП.

Щодо копії постанови про накладення адмінстягнення по справі про адміністративне правопорушення, то її неможливо взяти до уваги на підтвердження тих чи інших обставин в межах даної справи, оскільки, вона заповнена нерозбірливим почерком і через це її зміст є незрозумілим.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних, допустимих, об`єктивних і переконливих доказів того, що 27.10.2022 року о 23 год. 50 хв. в м. Калуш, по вул. Площа Героїв, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_2 , то, вважаю, що на ОСОБА_1 станом на 27.10.2022 р. не поширювались вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, адже не доведено, що він був водієм і відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя