ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/8549/21 Номер провадження 33/814/1440/22Головуючий у 1-й інстанції Ткачук Ю.А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Печериці Валерія Григоровича на постанову судді Ленінського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ленінського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 23.12.2021 року о 00 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Вернадського, 1, він керував транспортним засобом Volkswagen Toureg д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат 1,97 проміле. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а) ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Печериця Валерій Григорович, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2022 року , та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам справи, оскільки суд не повно з`ясував всі фактичні обставини та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не дотрималися положень ст.256 КУпАП, адже в зазначеному протоколі не вказано повної дати його складання, а саме року, в якому він був складений.

Апелянт також посилається на те, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 не можна вважати належним доказом, адже він судом безпосередньо не викликався та не допитувався в судовому засіданні. А його пояснення стосуються факту ДТП.

Окрім цього, скаржник посилається на те, що відеозапис не є безперервним, що є порушенням відповідної інструкції.

Апелянт також зазначає, що працівник поліції не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надав сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції не дав належної оцінки погодним умовам, а саме температурі повітря під час проведення вимірювання. В роздруківці технічного засобу встановлено, що огляд проводився технічним засобом газоаналізатор Драгер Алкотест 6820, тест №1077, 23.12.2021 о 02-04 при температурі повітря +6. Але в той день, 23.12.2021 року згідно з інформацією Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 05.08.2022 №9920-04.2/122, температура повітря за даними метеостанції Харків з 02 до 03 годин становила 13 градусів морозу. Процедура огляду була порушена.

В апеляційній скарзі, окрім цього, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що він та його захисник повний текст рішення отримали лише 03.10.2022 року, після чого 10.10.2022 року апеляційна скарга була підготовлена та 11.10.2022 року подано апеляційну скаргу, шляхом відправки по поштовому звязку.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повний текст рішення отримала на 3 день після його проголошення, в періоді оскарження було багато вихідних днів, та зважаючи на те, що прострочення становить лише 1 день, тому подана 11.10.2022 року апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.12.2021 року о 00 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Вернадського, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Toureg д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат 1,97 проміле. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а) ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено і підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп?яніння, направленням на огляд на стан сп?яніння, відеозаписом, поясненнями свідка ОСОБА_2 .

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп?яніння або за ухилення від проходження медичного огляду на стан сп?яніння. Із суб`єктивної сторони дії особи повинні бути вчиненні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп?яніння працівниками поліції проведено з порушенням встановленого порядку.

Зокрема огляд відбувся майже через дві години після дорожньо-транспортної пригоди. Перед початком огляду працівниками поліції Заровчацькому його прав та обов`язків передбачені КУпАП роз`ясненні не були, останнього не було проінформовано про порядок проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу та про його права під час проведення огляду. Огляд проводився за відсутності свідків.

З наданих до матеріалів справи доказів, вбачається що патрульними поліції, відразу після результатів розгляду акту огляду не складався та його копія ОСОБА_3 не вручалася. Не містять матеріали справи доказів складання працівниками поліції направлення на проходження огляду в медичному закладі та повідомлення про це ОСОБА_3 .

З наданого до справи відеозапису вбачається, що патрульним поліції вказані документи поряд з іншими процесуальними документами та протоколами, надаються без детальних роз`яснень на підпис ОСОБА_3 вже в кінці оформлення всіх матеріалів.

Це при тому, що дії патрульних по складанню направлення водія на огляду до медичного закладу повністю суперечать даним зазначеним у протоколі і акті огляду, відповідно до яких ОСОБА_3 був згоден з результатами огляду, а відповідно проведення огляду у медичному закладі не потрібно.

Оцінка вказаних фактів на наявних у справі матеріалів вказує на те, що доказів згоди ОСОБА_1 з результатами огляду на місці матеріали справи не містять, а тому за таких обставин патрульні зобов`язані були з`ясувати позиції ОСОБА_3 з даного питання та вжити реальних заходів до доставлення останнього до медичного закладу для проведення його огляду на стан сп?яніння.

Наявність у матеріалах справи направлення, за встановлених обставин, підтверджує формальний характер дій працівників поліції, головною метою яких є притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На думку суду апеляційної інстанції, також заслуговують уваги доводи сторони захисту, щодо недотримання патрульними поліції положень Інструкції з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820, зокрема з наданого відеозапису вбачається, що патрульними, не з`ясовувалися питання вживання сигарет чи спиртних напоїв перед оглядом, не було проведено повторне освідування через відповідний проміжок часу, не було підготовлено прилад до експлуатації зважаючи на температурні умови.

Не виконання вказаних дій, вказує на формальний підхід працівників поліції до проведення огляду на стан сп?яніння за допомогою спеціальних засобів на місці зупинки автомобіля, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 можливості ознайомитися з правами та обов`язками особи, щодо якої розпочату справу про адміністративне правопорушення, наглядно зрозуміти та усвідомити дії за яких відбувається огляд особи на стан сп?яніння, а відповідно вживати дії спрямованих на свій захист та досягнення об`єктивних результатів огляду.

Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, вбачається, що відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення не велася.

Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Суд апеляційної інстанції, погоджується з доводами апелянта, та вважає, що не дотримання вимог закону в цій частині за відсутності інших доказів, ставить під сумнів належність вказаного доказу, як такого що підтверджує вину ОСОБА_1 , оскільки за таких обставин його неможна оцінювати на предмет його об`єктивності, зважаючи на відсутність повної інформації та наявність лише інформації обвинувального характеру..

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні. Разом із цим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_3 належно не виконані.

Так, судом першої інстанції, прийнято належними і достатніми доказами, які підтверджують вину ОСОБА_3 перелік доказів, які зазначалися вище, проте вказані висновки є не в повній мірі обґрунтованими.

Пояснення свідка ОСОБА_2 прийнято судом не зважаючи на те, що вони не містять будь-яких даних які б стосувалися правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин даний доказ не є належним, та не підлягає врахуванню.

Зважаючи на вказані вище порушення допущенні працівниками поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп?яніння на місці ДТП, суд першої інстанції, належної оцінки діям патрульних не надав, в результаті чого було безпідставно визнано належними та допустимими відеозапис, акт огляду на стан сп?яніння, направлення водія на огляд до медичного закладу.

На думку суду апеляційної інстанції, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КпАП України на гр. ОСОБА_1 не містять належних та достатніх доказів «поза розумним сумнівом», на підтвердження фактичного керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані поза автомобілем не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки для вказаної кваліфікації дій потрібно докази того, що особа перебувала за кермом транспортного засобу та керувала ним.

Інші докази по справі, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, відсутні. Заровчацький, інші свідки ДТП працівниками поліції щодо з`ясування обставин та часу вживання останнім алкогольних напоїв не опитувалися, дане питання в інший спосіб не з`ясовувалося.

В судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який після прийняття присяги та попередження про кримінальну відповідальність, пояснив, що 23.12.2021 року він разом з своїм знайомим ОСОБА_3 , близько дванадцятої години ночі, на автомобілі останнього їхали по своїх домівках. На перехресті по вулиці Вернадського ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем Рено, який рухався по переду в попутному напрямку. На той момент ОСОБА_3 був на його думку тверезим, будь-яких ознак сп?яніння він не бачив. Після чого обома водіями було прийнято рішення про виклик патрульних поліцейських для оформлення ДТП. Працівники поліції приїхали приблизно години через півтори. На вулиці був сильний мороз, а тому вони поки знаходилися на вулиці сильно змерзли. Знаходячись у знервованому стані ОСОБА_3 попрохав його далі керувати автомобілем його. Коли він погодився останній випив близько 150-200 грам віскі, із пляшки яка знаходилася на задньому сидінні. Потім приїхали працівники поліції. Потім приїхав ще один екіпаж патрульних, які привезли прилад для освідування на стан сп?яніння. Далі ОСОБА_3 пройшов освідування, та вони ще тривалий час чекали поки оформлять протоколи. Пред`явивши працівникам поліції посвідчення водія він керуючи автомобілем ОСОБА_3 відвіз останнього додому, а сам поїхав до себе.

Вказані обставини повністю підтвердженні в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Апеляційний суд, провівши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння. Разом із тим, в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Отже, вищенаведені обставини виключають наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, в порядку визначеному законом не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Печериці Валерія Григоровича задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин