ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022 року суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, командира бойової машини 3 відділення 3 взводу 1 роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.172-11 КУпАП,-

УСТАНОВИЛА:

Солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 01.08.2022 року самовільно залишив територію військової частини без дозволу старших начальників та був відсутнім на службі без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки через SMS повідомлення, а також оголошення на веб-сайті судової влади від 31.08.2022 року.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від правопорушника не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини його неявки до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

За змістом ч.4 ст.172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою застосування до відповідної особи адміністративного стягнення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.172-11 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, доповіддю № 1532 від 01.08.2022 року, довідкою № 247 від 01.08.2022 року, рапортом від 01.08.2022 року та іншими матеріалами справи.

Таким чином, суд вважає, що вина правопорушника доказана у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості скоєного правопорушення, а також данні про особу ОСОБА_1 , вбачаю в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, і вважаю необхідним піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-11 ч.4, 268, 283-284 КУпАП, ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень).

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Волинського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ