ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 червня 2022 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.09.2007 року органом 5102, - визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп..

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що провадження у адміністративній справі підлягає закриттю.

Вимоги обґрунтовує тим, що на момент виникнення у скаржника обов`язку вивезення автомобіля з митної території України, у зв`язку з закінченням строку його перебування, встановленого ст. 95 МК України, максимальна відповідальність за перевищення цього строку була передбачена ч.3 ст. 470 МК України (500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), скаржника не можна притягнути до відповідальності за ч.6 ст. 470 МК України, яка була введена в дію лише у 2018 році, оскільки це суперечить ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Також зазначає, що правопорушення, передбачене ст. 470 МК України у вигляді перевищення строку, встановленого ст. 95 цього Кодексу строку

ЄУНСС №725/3136/22 Головуючий у І інстанції: Піхало Н.В.

Провадження №33/822/675/22 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.6 ст. 470 МК України

доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів не є триваючим і вважається вчиненим та закінченим з моменту пропуску граничного строку, передбаченого ст. 95 МК України на визначену у відповідних частинах ст. 470 МК України кількість днів.

Крім того, на момент вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України - 02.03.2016 року, була чинною редакція ч.2 ст. 467 МК України, яка передбачала шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення судом з дня вчинення правопорушення, слід дійти висновку, що строк притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України сплив 02.09.2016 року, що зумовлює необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав спливу строку накладення адміністративного стягнення.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Також, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки про рішення районного суду від 15.06.2022 року він дізнався 05.08.2022 р. через застосунок «Дія», де отримав повідомлення про відкриття відносно нього виконавчого провадження. Проте, у зв`язку з виїздом за кордон у період з 08 серпня 2022 року по 18 серпня 2022 року, зміг звернутись за правовою допомогою лише 22 серпня 2022 року. У зв`язку з чим, вважає наведені підстави обґрунтованими причинами для поновлення строку звернення з апеляційною скаргою.

Так, згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, докази про належне повідомлення ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи районним судом відсутні, судовий розгляд здійснений без його участі, копія судового рішення йому не направлялась. Дізнався про постанову апелянт лише 5 серпня 2022 року. За таких обставин, строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущений із поважних причин, а тому його слід поновити.

Громадянин ОСОБА_1 , в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, хоч і був належним чином повідомлений, тому відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, як це передбачено ч.7 ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог районний суд, розглядаючи дану справу, не дотримався, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Згідно із ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України, передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюється строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 доведеною, суд послався на протокол про порушення митних правил №0251/40800/22 від 17.05.2022 року.

Відповідно до якого, 17.05.2022 року о 12 год. 11 хв. в зону митного контролю на територію п/п «Порубне-Сірет», смугою руху «зелений коридор», в пішому порядку прослідував громадянин України ОСОБА_2 , який прямував з Румунії до України в приватних справах.

Під час здійснення митного контролю, в ході перевірки баз даних ЄАІС ДМС України встановлено, що 09.02.2016 року через ПП «Маяки - Удобне - Паланка» Одеської митниці, смугою руху «зелений коридор» громадянин ОСОБА_2 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «TOYOTA AVENSIS» VIN № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в митному режимі «транзит», з метою особистого користування.

Згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 17.05.2022 року не вивозився та у інший митний режим згідно нормами чинного законодавства не поміщений. Станом на 17.05.2022 року відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, зазначеною особою подано не було.

Таким чином громадянин України ОСОБА_2 , перевищив встановлений

ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж 30 діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст. 470 Митного кодексу України.

Проте, суд не врахував, що на момент ввезення транспортного засобу - 09.02.2016 року, диспозицією ст. 470 МК України була передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого статтею 95 Митного Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.

Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст. 470 МК України у діючій редакції.

Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин.

Відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч.6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Диспозицією ч.6 ст. 470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися як правопорушення.

Згідно ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі, якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Тобто закони України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Конституційний Суд України у рішенні №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів вказує,

що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Відповідно до ч.6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.

Із матеріалів справи вбачається, що громадянин - резидент ОСОБА_1 ввіз 09.02.2016 року на митну територію України транспортний засіб марки «TOYOTA AVENSIS» VIN № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 в режимі «транзит», в зоні діяльності Одеської митниці, шляхом вибору смуги руху "зелений коридор" та повинен був вивезти його за межі України у визначений законодавством строк.

Апеляційний суд також враховує, що інформація про не доставляння транспортного засобу ОСОБА_1 до органу доходів і зборів у встановлені законом строки містилась у бозі даних ЄАІС ДМС України та була відома митному органу по сплину 10 днів після ввезення. Однак, жодних дій митним органом здійснено не було.

Отже, протокол щодо ОСОБА_1 за порушення митних правил в редакції закону, який діяв на той час, та який передбачав більш м`яке стягнення за вчинені ним дії складений не був, і це не залежало від волевиявлення громадянина, а тому не має утворювати для нього правових наслідків.

Тому, дії ОСОБА_1 в редакції Закону, який був чинним на час скоєння ним правопорушення, містять склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, а відтак підстав для кваліфікації його дій за ч.6 ст. 470 МК України у чинній наразі редакції, районний суд не мав.

Згідно ч.1 ст. 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою - п`ятою статті 470 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, а тому апеляційний суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову районного суду відносно ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього - закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 289, 294 КпАП України, п.п. 9-7, 9-9 розділу XXI Прикінцевих та перехідних положень МК України, ст. 529, 530, 531 МК України та ст. 58 Конституції України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 червня 2022 року відносно ОСОБА_2 , - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська