ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2022 року м. Одеса

Справа №947/748/22

Провадження №33/813/1327/22

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий- суддя: Бездрабко В.О.

секретар судового засідання : Виходець А.В.

за участі захисника-адвоката : Косова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника - адвоката Косова Василя Івановича на постанову Київського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2022 року, прийняту суддею Іванчук В.М., усправі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2022 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та відносно неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

З постанови суду встановлено, що ОСОБА_3 , 21 листопада 2022 року о 01:00 год. в м.Одесі по проспекту Небесної Сотні, біля будинку №47/3, керувала транспортним засобом марки BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мала почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Косов В.І., діючий в інтересах ОСОБА_4 , посилається на те, що постанова Київського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2022 року є незаконною та необґрунтованою, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_3 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

В обґрунтування скарги зазначив, що ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом не мала ознак сп`яніння, у неї були присутні ознаки психологічного навантаження та недосипання із-за догляду за дітьми. Присутній запах алкоголю міг бути від пасажирів автомобілю, які перебували у салоні разом з водієм. Поліцейські не вказали у протоколі свідків, які були присутніми в транспортному засобі та при складанні протоколу, й які можуть підтвердити, що ОСОБА_2 не вживала алкогольні напої.

Вказав, що ОСОБА_2 копія постанови суду від 13 жовтня 2022року у визначеному законом порядку не направлялася. Про існування оскаржуваного судового рішення вона дізналася лише 24 жовтня 2022року, що свідчить про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, який захисник-адвокат просить поновити; скасувати оскаржувану постанову суду від 13 жовтня 2022року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат Косов В.І. просили задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 13 жовтня 2022року, скасувати цю постанову з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, провадження у справі закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

ОСОБА_4 пояснила, що 21 листопада 2021року під час керування транспортним засобом не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Зупинка автомобілю поліцейськими відбулася із-за спірної ситуації щодо начебто не включення нею сигналу повороту. Вона була стомленою та поспішала додому до хворої дитини, а тому відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 294 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.

Відповідно до ст.285 ч.1, 2 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 та її адвокат не були присутніми в судовому засіданні 13 жовтня 2022року, копія прийнятої у справі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП їм не надсилалася. З пояснень ОСОБА_4 та її адвоката встановлено, що про винесення судом оскаржуваної постанови вони довідалися 24 жовтня 2022року, що вплинуло на строки подачі апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови суду від 13 жовтня 2022року.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що 21 листопада 2021року відносно ОСОБА_5 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079379, згідно якого 21 листопада 2022 року о 01:00 год. в м.Одесі по проспекту Небесної Сотні, біля будинку №47/3, ОСОБА_5 керувала транспортним засобом марки BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мала почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови.

Від проходження на вимогу працівників поліції медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку, відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ознаки такого сп`яніння є зафіксованим в протоколі та становять суть вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог закону обставини справи встановлюються на підставі наданих та перевірених судом доказів.

Статтею 251 ч.1 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу положень наведеної норми права протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079379 від 21 листопада 20022року (а.с.2,3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння (а.с.4) є доказами у справі, що доводять обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

За положеннями ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати превентивні заходи, серед яких застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з використанням відповідної техніки , що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, саме на підрозділи поліції покладається обов`язок по застосуванню технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію, серед іншого відеозапису для фіксації вчинення особами адміністративних правопорушень. Така фіксація проводиться за допомогою, у тому числі, відеореєстраторів, які можуть бути встановлені усередині салону службового транспортного засобу, й портативних відеореєстраторів, конструкція яких дає змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2022року відносно ОСОБА_5 зазначено про фіксування поліцейськими факту вчинення адмінправопорушення за допомогою спеціальних технічних засобів, диски відеозапису якого долучені до матеріалів справи - а.с.5.

Досліджені у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозаписи свідчить про фіксування факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснення поліцейськими наслідків такої відмови, тощо.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до положень ст.33 КУпАП правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_3 , а відтак доводи апеляційної скарги визнає безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника-адвоката Косова Василя Івановича, діючого в інтересах ОСОБА_3 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2022 рокузадовольнити.

Поновити захиснику-адвокату Косову Василю Івановичу, діючому в інтересах ОСОБА_3 , строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Косова Василя Івановича, діючого в інтересах ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2022 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду В.О. Бездрабко