Справа № 357/8713/22
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи відсутній,

за ст.ст. 122-4, 122 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції), її захисника - адвоката Шмарова О.В., -

У С Т А Н О В И В:

11.09.2022 о 11:15 в м. Біла Церква Київської області на перехресті вул. Героїв Небесної Сотні та бул. Олександрійський, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Jeep Compas д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.3 д, 16.6 Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч, не надала перевагу у русі транспортному засобу Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, чим спричинила створення аварійної обстановки, а саме: примусила водія транспортного засобу Volkswagen Jetta різко змінити напрямок руху та швидкість.

Окрім того, 11.09.2022 стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №356722 від 11.09.2022 за ст. 122-4 КУпАП, про те, що вона в порушення вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, створила аварійну ситуацію, після чого залишила місце пригоди.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2022 справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою винуватість не визнала та пояснила, що того дня вона рухалася по бул. Олександрійському в м. Біла Церква, маючи намір повернути ліворуч, зупинилася на перехресті бул. Олександрійський та вул. Героїв Небесної Сотні. Коли загорілося зелене світло світлофора, вона, пропустивши автомобілі, які рухалися назустріч, переконалася, що автомобілів більше немає і почала маневр повороту ліворуч. У цей час перед нею «пролетів» білий автомобіль; вона зупинилась, почула звук удару автомобіля ніби сталося ДТП, закінчила поворот і поїхала далі по вул. Героїв Небесної Сотні. Вона дуже злякалася, у неї почався сильний тремор, тому зупинилася вона вже на вул. Вокзальна та зателефонувала своєму батькові. Після цього не пам`ятає, через скільки часу вона повернулася на місце ДТП, де складалися відповідні документи працівниками поліції.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Шмаров О.В., просив закрити справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.5 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що ДТП сталося не з вини його підзахисної, яка дотрималася всіх правил дорожнього руху, а тому вона не має відношення до ДТП, яке сталося. Наголосив, що саме водій ОСОБА_2 , порушивши правила дорожнього руху, винен у вчиненні ДТП. Така його позиція грунтується на підставі висновку експертного дослідження від 14.10.2022 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди. Із висновку вбачається, що автомобіль Volkswagen Jetta під керуванням ОСОБА_2 , рухаючись зі швидкістю 70 км/год, перед стоп-лінією виконує інтенсивний маневр перестроювання з лівої смуги руху в праву, при цьому перетинає суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. Згідно експертного висновку пояснення ОСОБА_2 про те, що він рухався із дозволеною швидкістю у крайній правій смузі руху, є технічно неспроможними.

Так, перед вказаною пригодою на перехресті у лівій смузі руху в напрямку Сквирського шосе (по ходу руху автомобіля Volkswagen Jetta) уже стояли два транспортні засоби: легковий автомобіль і фургон, та очікували лівого повороту. Вказані автомобілі стояли навпроти автомобіля Jeep Compas під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до відеозапису події обидва автомобілі Jeep Compas та Volkswagen Jetta почали маневрувати практично одночасно. Тому з огляду на обмеження оглядовості, яке виникало для обох водіїв із-за фургону, візуальний контакт між водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник, коли обидва автомобілі почали виїжджати в праву смугу руху бульвару Олександрійський. Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що вона переконалася у відсутності зустрічних автомобілів є технічно спроможними. ОСОБА_1 об`єктивно могла виявити автомобіль Volkswagen Jetta, який перестроювався в праву смугу руху, тільки під час виконання маневру повороту ліворуч. За таких обставин ОСОБА_1 не встигла навіть відреагувати на дану ситуацію і тому не мала можливості запобігти даного зіткнення. У діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається, а тому її дії з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 , отримавши шок від побаченого, та на грунті внутрішніх переживань за наслідки в емоційному стані від`їхала на невелику дистанцію від місця зіткнення, тому просить провадження за ст. 122-4 закрити та обмежитися усним зауваженням.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він рухався у крайній правій смузі руху по бул. Олександрійському в сторону парку Олександрія із швидкістю приблизно 50 км/год, позаду нього рухався автомобіль ВАЗ, та попереду ще два автомобілі.. Він рухався прямо, смуга його руху була вільна, на перехресті для нього горіло зелене світло світлофора, тому він продовжив рух через перехрестя. але раптово йому дорогу перегородив автомобіль білого кольору, через це він інстинктивно, щоб уникнути з ним зіткнення, повернув кермо праворуч, в результаті чого здійснив наїзд на світлофор.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, свідка ОСОБА_2 , дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, ….а також іншими документами.

Попри невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 5 КУпАП, її вина повністю підтверджується сукупністю досліджених та узгоджених між собою доказів, якими є: зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №150618 від 11.09.2022 за ч.5 ст.122 КУпАП та переглянутими в судовому засіданні відеозаписами, що містяться на диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення та наданому захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на яких міститься два відеофайли.

Так, на першому відеофайлі зафіксовано, що транспортний засіб білого кольору Jeep Compas д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись по бул. Олександрійський та маючи намір повернути ліворуч на вул. Героїв Небесної Сотні, виїхав на перехрестя та зупинився, оскільки для автомобілів, які рухалися по бульвару Олександрійському, горів зелений колір світлофора. На вказаному перехресті у крайній лівій смузі руху для автомобілів, що рухаються у зустрічному напрямку, стоять два автомобілі (легковий автомобіль чорного кольору, за ним фургон білого кольору, які мають намір здійснити поворот ліворуч та надають перевагу транспортним засобам, що рухаються у зустрічному для них напрямку), які обмежують оглядовість ОСОБА_1 на зустрічну смугу руху. Для того, щоб здійснити поворот ліворуч, ОСОБА_1 виїхала під кутом на крайню ліву смугу зустрічного для неї напрямку, перегородивши для них рух, надала перевагу двом автомобілям, які рухаються по крайній правій смузі у зустрічному напрямку. Після того як по крайній правій смузі руху у зустрічному напрямку проїхав автомобіль сірого кольору, ОСОБА_1 продовжила поворот (11 с. відеозапису). Коли ОСОБА_1 повністю перекрила зустрічну смугу руху (12 с. відеозапису), то на пішохідному переході перед перехрестям в кадрі з`явився автомобіль Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , побачивши якого, ОСОБА_1 зупинилася. Вказаний автомобіль, з метою уникнення прямого зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , здійснив зміну напрямку руху вправо, внаслідок чого здійснив наїзд на світлофорний об`єкт, який знаходився на перехресті.

Так, на другому файлі на 9 с. відеозапису зафіксовано, що автомобіль Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 з`являється у кадрі на суцільній лінії дорожньої розмітки, яка розділяє дві смуги руху в одному напрямку і яка знаходиться перед стоп-лінією, та перетинає її під кутом, перестроївшись, таким чином, перед стоп-лінією у крайню праву смуху руху. У цей же час автомобіль Jeep Compas під керуванням ОСОБА_1 , знаходячись у зустрічній для неї смузі руху навпроти автомобілів, які знаходились у крайній лівій смузі руху у зустрічному для неї напрямку та обмежували її оглядовість, продовжила маневр повороту ліворуч. Повністю перегородивши проїзну частину дороги та побачивши справа автомобіль Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у крайній правій смузі, ОСОБА_1 зупинилася. У свою чергу, автомобіль Volkswagen Jetta, з метою уникнення зіткнення з автомобілем Jeep Compas змінив напрямок руху вправо, внаслідок чого здійснив наїзд на світлофор.

Доданий до матеріалів справи відеозапис події суд вважає достовірним доказом, на якому зафіксоване об`єктивне відтворення події, незалежне від суб`єктивного сприйняття певних обставин конкретними особами.

У відповідності до п. 2.3 д ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

З аналізу вказаної норми вбачається, що автомобіль, який має намір повернути ліворуч при ввімкненому зеленому світлі основного світлофору, після виїзду на перехрестя повинен стояти із ввімкненим лівим покажчиком повороту та очікувати можливості здійснити поворот ліворуч. Така можливість для вказаного автомобіля виникає тоді, коли водій, який має намір повернути ліворуч, переконався у відсутності транспортних засобів, що рухаються у зустрічному для нього напрямку. Переконатися у безпечності свого маневру водій може тільки тоді, коли у нього стовідсоткова оглядовість правої та лівої крайньої смуги руху у зустрічному напрямку. Траєкторія повороту ліворуч проходить через центр перехрестя та не повинна допускати виїзду на зустрічну смугу руху.

Відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП настає за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

У даній справі, зокрема, із переглянутого відеозапису чітко встановлено, що автомобіль Jeep Compas д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , з метою здійснити поворот ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху при зеленому світлі основного світлофору та не надав переваги в русі транспортному засобу Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в зустрічному напрямку прямо.

У даній дорожній обстановці, маючи намір повернути ліворуч, ОСОБА_1 мала б не виїжджаючи на зустрічну смугу руху, виїхати на середину перехрестя та перебувати у крайній лівій смузі руху із ввімкненим лівим покажчиком повороту в положенні прямо, і при цьому передбачити можливість руху на зелене світло світлофора по зустрічній смузі інших транспортних засобів, яких вона через обмежену оглядовість не бачила. Переконатися у відсутності автомобілів, що рухаються у зустрічному напрямку (неважливо, чи в крайній лівій, чи в крайній правій смузі) ОСОБА_1 не мала можливості, оскільки у неї була обмежена оглядовість, зумовлена розташуванням у крайній лівій смузі руху в зустрічному напрямку двох автомобілів.

Пояснення свідка ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, суддя розцінює критично та вважає їх неправдивими в частині того, що він весь час здійснював рух прямо у крайній правій смузі руху, оскільки такі спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, де на 9 с відеозапису, що міститься на другому файлі, видно, що водій ОСОБА_2 під кутом перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, яка розділяє дві смуги руху в одному напрямку, що знаходиться перед стоп-лінією, перестроївся у крайню праву смуху руху.

З матеріалів справи, зокрема, із копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 356723 від 12.09.2022 вбачається, що стосовно водія автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог п. 12.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху, а саме за те, що він не вибрав безпечної швидкості руху для того, щоб постійно контролювати дорожню обстановку при виїзді на перехрестя, виявивши небезпеку у вигляді автомобіля Jeep Compas д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , яка здійснювала поворот ліворуч, здійснив виїзд за межі проїзної частини, що призвело до наїзду автомобіля на світлофорний об`єкт. Також додано копію схеми ДТП від 1.09.2022, на якій зафіксовано сталі орієнтири, місце наїзду на світлофор, розташування автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 після здійснення наїзду та перелік видимих зовнішніх пошкоджень транспортного засобу.

Доводи сторони захисту про наявність у діях водія автомобіля Volkswagen Jetta ОСОБА_2 вини у порушенні правил дорожнього руху, що спричинили дорожньо-транспортну пригоду не заслуговують на увагу, оскільки при розгляді даної справи суддя не входить в обговорення питань, чи відповідали дії водія ОСОБА_2 в цій дорожній обстановці вимогам ПДР України та щодо наявності або відсутності його вини у вчиненні ДТП, оскільки здійснює розгляд справи виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений щодо ОСОБА_1 за порушення п. 16.6 ПДР, що спричинили створення аварійної обстановки.

Суд не приймає у якості належного доказу висновок експертного дослідження щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів Jeep Compas д.н.з. НОМЕР_1 та Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 від 14.10.2022, складений за заявою адвоката Шмарова О.В. від 05.10.2022 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 - експертом в галузі дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод, який має повну вищу технічну освіту за спеціальністю «Організація дорожнього руху», фахову підготовку судового експерта за спеціальностями - «Дослідження обставин дорожньо-транспортних пригод» (кваліфікаційне свідоцтво № 1044 від 27.10.2006), «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (кваліфікаційне свідоцтво № 1044 від 27.10.2006) та «Транспортно-трасологічна експертиза» (кваліфікаційне свідоцтво № 822 від 22.11.2006) та стаж роботи з 1990 року, з огляду на таке.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи… та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом

Відповідно до абзацу другого п.1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, підставою для проведення експертного дослідження, є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Крім того, положеннями п.4.12 Інструкції передбачено, що у вступній частині висновку експерта зазначаються, попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 1.12 Інструкції експерти, які не є працівниками державних спеціалізованих установ та на професійній основі здійснюють судово-експертну діяльність, забезпечують проведення експертиз та досліджень відповідно до вимог Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3505/5.

За вимогами п.1, п.5 Розділ ІІІ «Особливі умови і правила здійснення судово-експертної діяльності» Інструкції від 12.12.2011 № 3505/5 обов`язковою умовою здійснення судово-експертної діяльності судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах, є наявність свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Міністерством юстиції України на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, яким надається право на проведення конкретних видів експертиз. У разі закінчення терміну дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта експерт втрачає право на проведення судових експертиз та експертних досліджень до підтвердження ним кваліфікації судового експерта.

Згідно п. 4 розділу 5 «Порядок видачі свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, його дубліката, переоформлення та анулювання свідоцтва» Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції країни та атестацію судових експертів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2015 № 301/5, строк дії Свідоцтва судового експерта становить три роки. Строк дії Свідоцтва для фахівців, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, продовжується після підтвердження експертом кваліфікації. Якщо строк дії Свідоцтва не продовжений, Свідоцтво вважається недійсним.

Судом установлено, що наданий захисником висновок експертного дослідження від 14.10.2022, складений суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 на замовлення адвоката Шмарова О.В. не відповідає вказаним вимогам щодо процесуального документу, а саме: до нього захисником не долучено договір з експертом, на підставі якого було зроблено висновок, у вступній частині висновку експертного дослідження відсутні відомості про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність, крім того, вказаний висновок було складено експертом, який втратив право на проведення експертного дослідження з огляду на те, що термін дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта закінчився 30.10.2012.

За результатами експертного дослідження експерт дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається, а тому її дії з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП. Однак, у цьому висновку експерт не вирішував та не надавав відповіді на запитання стосовно відповідності або невідповідності дій ОСОБА_1 вимогам п.16.6 ПДР, порушення яких ставиться ОСОБА_1 у провину.

Клопотань про призначення у справі судової експертизи стороною захисту заявлено не було.

Показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані в судовому засіданні в частині відсутності в її діях порушення правил дорожнього руху, суддя розцінює критично як обраний нею спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності.

Таким чином, суддя встановив, що порушення ОСОБА_1 правил проїзду перехресть, а саме п.16.6 Правил дорожнього руху, спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили іншого учасника дорожнього руху водія автомобіля Volkswagen Jetta ОСОБА_2 -різко змінити напрямок руху.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно за ч.5 ст.122 КУпАП як порушення, передбачене частиною першою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити напрямок руху.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, зазначені частиною 2 статті 33 КУпАП - характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів, запобігання вчинення нею інших правопорушень, вважаю, що необхідним та достатнім адміністративним стягненням, що підлягає застосуванню за вчинене ним адмінправопорушення, є визначений санкцією статті 122 ч.5 КУпАП штраф у розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суддя виходить із наступного.

Так, відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Враховуючи, що ст. 122-4 КУпАП є бланкетною, при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема була звернута увага у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Отже, оскільки у протоколі містяться посилання на Правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти Правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Відповідно до п.2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 1.10 ПДР дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули, або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

У статті 256 КУпАП та у п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, визначені вимоги щодо змісту протоколу, серед яких: необхідність розкриття суті адміністративного правопорушення, чого поліцейським, який складав протокол не було зроблено.

Так, суть адміністративного правопорушення формулюється шляхом викладу встановлених на місці події обставин та фактів, які дають підстави особі, яка складає протокол, інкримінувати водію порушення відповідних пунктів ПДР та кваліфікувати дії такого порушника.

Правильна кваліфікація правопорушення є необхідною умовою реалізації конституційного принципу законності, досконалого та юридично виваженого розгляду справи судом, а також призначення особі, відносно якої складено протокол, справедливого й обґрунтованого покарання.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 356722 від 11.09.2022, у провину ОСОБА_1 ставиться створення аварійної ситуації та залишення місця пригоди. Тобто, протокол не містить інформації про те, що ОСОБА_1 залишила місце ДТП, до якої була причетна. Таким чином, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не відповідає диспозиції статті 122-4 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Суд не вправі вийти за межі тих обставин (редагувати об`єм висунутого обвинувачення), які не ставилися у провину ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, а так само не може відшукувати докази на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За приписами ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст.284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

За таких обставин, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 122-4, 122, 221, 246, 248, 249, 251, 256, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА