ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1724/22 Номер провадження 33/814/1499/22Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

З участю секретаря Владімірова Р.В.,

захисника Акрітова П.К.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Акрітова Павла Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 листопада 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 10.07.2021 року, о 22:21 год., в м. Миргород, по вул. Гоголя, 47/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 11183, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніннячим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору алкотест Драгер 6810, результат позитивний 0,27%. Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Акрітов П.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована недотриманням працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння (далі Інструкція), оскільки працівники поліції з огляду на незгоду водію з результатом продуття алкотестеру 0,27% не роз`яснили та не запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, зважаючи на невелике відхилення від максимально допустимого показника 0,2%.

Також вказує, що згідно інструкції виробника алкотестеру, результат продуття водієм знаходився в межах допустимої похибки, яка передбачена фірмою виробником.

Про недотримання Інструкції та порушення норм ст. 266 КУпАП також свідчить і відсутність в матеріалах справи направлення на медичний огляд.

Вказані обставини на думку адвоката свідчать про проведення огляду на стан сп`яніння з порушеннями, а отже є достатні підстави для визнання його недійсним в порядку ст. 266 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №008478, результатом алкотестера Драгер 0.27% проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписами та поясненнями працівника поліції в судовому засіданні.

Натомість, вказані висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає недостатньо обґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на переконливих і взаємоузгоджених між собою доказах, які б відповідали критерію «поза розумним сумнівом».

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами алкотестеру Драгер з позитивним результатом 0,27%.

З доданого до протоколу відеозапису вбачається та не заперечується факт керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 11183, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був зупинений поліцейськими, з огляду на керування транспортним засобом під час комендантської години.

З огляду на ознаки алкогольного сп`яніння у водія, останньому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Частиною 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Тобто, ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у водія є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим працівник поліції не повідомив водію наявність в нього таких ознак, а одразу запропонував пройти огляд, почувши, що водій та пасажир повертаються зі свадьби.

Не містить ознак сп`яніння у водія і складений працівниками поліції протокол, які б слугували достатньою правовою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння та обмежується загальною фразою «в стані алкогольного сп`яніння».

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З протоколу також вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST 6810», результат тесту 0,27%.

Між тим, зважаючи на можливу похибку при проведенні огляду, оскільки результат огляду 0,27 проміле не набагато відрізняється від допустимого значення - 0,2 проміле, працівники поліції проігнорували бажання водія пройти огляд повторно, не роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в разі незгоди з результатом продуття алкотестеру на місці зупинки транспортного засобу

Так з відеозапису вбачається, що на прохання водія ОСОБА_1 «Можна ще раз?» (пройти огляд), працівники поліції відповідають «Не можна, ми лише складемо протокол по ст. 130». При цьому, після проходження огляду з результатом 0,27%, поліцейські висловилися «трохи не дотянув до 0,2%».

Зважаючи на незгоду водія з результатом огляду, працівники поліції мали, у відповідності до норм Інструкції, роз`яснити останньому право на проходження огляду в найближчому медичному закладі, що не було ними дотримано.

Пояснення працівника поліції під час судового засідання про роз`яснення ОСОБА_1 права на огляд в медичному закладі спростовуються відеозаписом, який не містить такої обставини як роз`яснення водію права на повторний огляд в закладі охорони здоров`я, а відтак вказані пояснення не можна розцінювати як належні та допустимі докази.

Оскільки зазначені обставини свідчать про порушення працівниками поліції порядку проходження огляду на стан сп`яніння, встановленого ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд не може прийняти до відома результати проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, який в даному випадку є недійсним.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю з підстав відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Акрітова Павла Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 листопада 2022 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна