Справа № 458/840/22
ПОСТАНОВА

01.12.2022 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягалася, за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2022 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана справа № 458/840/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно вимог ст. 278 КУпАП справа про адміністративні правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів та підприємницькій діяльності підвідомча Турківському районному суду Львівської області. Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів та підприємницькій діяльності, передбачені ст.164 КУпАП.

Опис обставин, установлених судом під час розгляду справи.

Згідно супровідного листа відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області за вихідним № 3622/01/60-2022 від 29.11.2022 року на адресу Турківського районного суду Львівської області було скеровано матеріали на 7 аркушах з речовими доказами в чорному кульку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, які надійшли в Турківський районний суд Львівської області 30.11.2022 року за вхідним № 3664/22.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 791973 від 24.11.2022 року, складеного старшим дільничним офіцером поліції Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області майором поліції Кричківським І.М. вбачається, що 24.11.2022 року о 13 год 20 хв в с. Дністрик-Дубовий по вулиці Молодіжна громадянка ОСОБА_1 здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкт господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності що полягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме здійснила продаж тютюнових виробів а саме сигарет «Комплімент» та продуктів харчування, чим вчинила правопорушення, передбачене передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Зі складеними з приводу виявленого адміністративного правопорушення з протоколом про адміністративне правопорушення порушниця ознайомилася, було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП, повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка та поставлено підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів та підприємницькій діяльності, вбачав в діях такої особи порушення.

За приписами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правоможним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

За приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а за відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки складений протокол про адміністративне правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів та підприємницькій діяльності складений уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи обмежені законом строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 164 КУпАП, на час поступлення адміністративних матеріалів в суд і на момент їх розгляду судом, суд прийшов до висновку про неможливість розгляду адміністративних матеріалів на підставі наявних доказів по причині неналежного і не повного оформлення таких матеріалів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що протокол про адміністративне порушення щодо ОСОБА_1 підлягає поверненню органу, який його склав, для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд звертає увагу на те, що існують підстави для правильного вирішення справи, не достатньо всебічних, повних та об`єктивних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом суд порядку повинен встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, з`ясувати, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та чи можна за допомогою такого протоколу й доданих до нього матеріалів встановити наявність в діях відповідної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Неналежним чином оформлений адміністративний протокол створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі та не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення, і як наслідок, такий адміністративний протокол повертається на доопрацювання.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі необхідні дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності задля встановлення дійсних обставин справи та ідентифікації правопорушника. Недотримання цієї вимоги має наслідком відправлення протоколу на доопрацювання.

Суд звертає увагу на те, що ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З положень ст.164 КУпАП вбачається, що відповідальність за цією нормою настає зокрема, у разі провадження господарської діяльності без одержання дозволу, якщо його одержання передбачене законом, тобто норма ч. 1 ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 791973 від 24.11.2022 року відсутні будь-які посилання на порушення Законів України, які регулюють отримання документів дозвільного характеру у сфері господарський діяльності, а також документів, на підставі яких здійснюється підприємницька діяльність.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Стаття 42 Господарського кодексу України передбачає, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Згідно вимог закону, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема, в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії, може бути лише суб`єкт господарювання.

В наданих суду матеріалах відсутні дані про те, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання. Також в матеріалах справи відсутні дані того, що працівник поліції вживав заходи до перевірки статусу ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання.

При складанні даного протоколу, уповноважена державою посадова особа на складання протоколу, не було прийнято до уваги того факту, що з 19.03.2022 року набрала чинності постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 року «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану», яка передбачає спрощену процедуру ведення господарської діяльності без отримання відповідних ліцензій/дозволів.

Окрім цього, в адміністративному протоколі, в описовій частині вказано місце, де виявлено (зафіксовано) правопорушення - «с. Дністрик-Дубовий по вулиці Молодіжна». Даний факт вказує на неможливість суду встановити місце де було вчинено виявлене правопорушення, оскільки не зазначено адміністративно-територіальної одиниці (район, область) оскільки згідно адміністративно-територіального устрою України, згідно зі ст..133 Конституції України, усі несені пункти входять в систему адміністративно-територіального устрою України, яку становлять області, райони, міста, райони у містах, селища і села. У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано і не надано доказів того, що адміністративне правопорушення вчинено саме у Самбірському районі Львівській області.

В порушенням вимог п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» не зазначено в якому саме місці в «с. Дністрик-Дубовий по вулиці Молодіжна» було вчинено, виявлено та оформлено порушення, оскільки згідно Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно постанов Кабінету Міністрів України «Про порядок обміну інформацією між містобудівним та державним земельним кадастрами», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про затвердження порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна», «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності» присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна з 01.07.2019 року до 31.12.2020 року здійснюється виключно відповідно до Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 року за № 367 рішення про присвоєння або зміну адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна приймає уповноважений орган містобудування та архітектури і кожен об`єкт повинен мати свою юридичну адресу.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ч. 1 ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Тобто, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність.

У протоколі не викладено, а в матеріалах адміністративної справи відсутні докази систематичності дій особи, у відношенні якої складено протокол та наявність мети отримання прибутку. В складеному протоколі відображено лише одиничний факт.

У протоколі відсутнє посилання на відповідний нормативний акт, із зазначенням конкретної статті, яка вважається порушеною.

У протоколі не зазначено точні обставини, а також не здійснено розмежування вчиненого адміністративного правопорушення.

У протоколі не викладено даних, яким чином здійснено господарську діяльність.

У матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження відсутності дозвільних документів на здійснення господарської діяльності, про відсутність державної реєстрації господарської діяльності.

У матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що особа не має статусу фізичної особи-підприємця.

Працівник поліції ні в протоколі, ні іншими доказами не довів, які види господарської діяльності ОСОБА_1 повинні були бути ліцензовані, а які не ліцензовані.

Уповноважена державою посадова особа на складання протоколу зазначаючи в протоколі про те, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності що полягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме здійснила продаж тютюнових виробів а саме сигарет «Комплімент» та продуктів харчування. Суд звертає увагу на те, що працівник поліції не відобразив яка саме діяльність підлягає ліцензуванню (продаж сигарет та продуктів харчування), оскільки згідно п.7 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає торгівля тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального". Водночас, реалізація продуктів харчування, про які вказує в протоколі працівник поліції, і які вилучені, не підпадає під дію ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Суд вважає, що складений адміністративний протокол і інші матеріали не в повній мірі відображають об`єкт суспільних відносин у справах про адміністративні правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів та підприємницькій діяльності.

Вказаних вимог щодо формулювання суті адміністративного правопорушення не було дотримано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставиться в провину особі, щодо якої складено протокол, а потім дати правильну юридичну кваліфікацію вчиненого винним адміністративного правопорушення.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, передбачених зазначених у КУпАП. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Адміністративні матеріали оформлені в порушення вимог п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено інші документи та матеріали про адміністративне правопорушення, що містять інформацію про правопорушення.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі й за ст.122-4 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст.251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, до відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

Також відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звертається увага на те, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП вмотивованою постановою цього суду для належного оформлення, вважаю, що, адміністративна справа не може бути розглянута судом згідно з вимогами чинного законодавства і повинна бути повернута органу, який її склав, для належного оформлення.

У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне повернути вищезазначений адміністративний матеріал для належного оформлення, оскільки вказані недоліки перешкоджають подальшому провадженню у справі, створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі.

Прийняття суддею саме такого рішення спричинене тим, на що звертає увагу суддя, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з численних доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, а також на своєчасне скерування адміністративних матеріалів в суд, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Діяльність осіб, які уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення, має не лише контролюватися з боку вищестоящих органів. Працівників таких органів необхідно відповідним чином навчати, проводити семінарські заняття, систематичні курси підвищення кваліфікації, загалом підвищувати рівень правової культури таких працівників. Таким чином можна забезпечити як невідворотність та індивідуалізацію юридичної відповідальності, так і захист прав, свобод та законних інтересів громадян нашої держави.

Згідно вимог п.п.1,2,3 розділу VII Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції передбачено, що організація контролю за порядком здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення в органах поліції здійснюється їх безпосередніми керівниками і безпосередній контроль за дотриманням уповноваженими посадовими особами законодавства під час здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення покладається на керівників структурних підрозділів органу поліції.

Керуючись ст.ст.245,246,256,278,283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення порушені на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 791973 від 24.11.2022 року, складеного старшим дільничним офіцером поліції Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області майором поліції Кричківським І.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП а також речові докази в чорному кульку - повернути відділенню поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для належного оформлення.

Звернути увагу керівництва відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для належного реагування на допущені під час встановлення фактичних обставин справи порушення закону та дії працівників відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області в частині належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та скерування його в суд, з метою недопущення в майбутньому постановлення окремої постанови.

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя Р. І. Ференц