Номер провадження: 33/813/1144/22
Номер справи місцевого суду: 496/2075/22
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Заіченко В. Л.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Заіченко В.Л., розглянувши за участю адвоката Пудлінської Л.І. справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП за апеляційною скаргою представника-адвоката Пудлінської Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23 серпня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. (трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Представник-адвокат Пудлінська Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на постанову, в якій не оскаржує постанову суду відносно резолютивної частини, а саме в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 51 грн., а оскаржує постанову в частині обставин, встановлених суддею та, зазначених в мотивувальній частині постанови. В обґрунтування доводів зазначає, що невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи порушують права її підзахисної ОСОБА_2 та законні інтереси, оскільки принижують її честь та гідність. Просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови. Вилучити з мотивувальної частини (абзац 2 мотивувальної частини) вираз «Також ОСОБА_2 погрожувала її «розкулачити». Зазначити в мотивувальній частині (абзац 2 мотивувальної частини) замість «остання в свою чергу образила її дитину, яка має вади здоров`я з дитинства» - «остання в свою чергу образила її дитину, яка має вади здоров`я з дитинства, назвавши її інвалідкою». Зазначити в мотивувальній частині (абзац 4 мотивувальної частини) замість «Потім ОСОБА_1 на неї замахнулася і вона з метою захисту у відповідь почала відбиватися від неї відром» - «потерпіла ОСОБА_2 відмахувалася рукою, в якій було пластикове відро від спроб ОСОБА_1 вдарити її».

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення, адвоката Пудлінської Л.І., суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, вважаю, що воно підлягає задоволенню у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що рішення суду дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією.

Відповідно до ст. 245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 304804 від 28.05.2022 року, згідно якого 24.05.2022 року о 18:40 годині, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 виражалася нецензурною лайкою відносно ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян (Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства).

Суддя апеляційної інстанції вважає, що досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності і допустимості, та підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 304804 від 28.05.2022 року, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_2 ,поясненнями свідків у судовому засіданні, а тому суддя апеляційної інстанції доходить висновку, що обставини справи, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Твердження апелянта щодо зазначення в мотивувальній частині замість «остання в свою чергу образила її дитину, яка має вади здоров`я з дитинства» - «остання в свою чергу образила її дитину, яка має вади здоров`я з дитинства, назвавши її інвалідкою» та зазначення в мотивувальній частині замість «Потім ОСОБА_1 на неї замахнулася і вона з метою захисту у відповідь почала відбиватися від неї відром» - «потерпіла ОСОБА_2 відмахувалася рукою, в якій було пластикове відро від спроб ОСОБА_1 вдарити її» - суддя апеляційної інстанції до уваги не приймає та враховує, що у справі відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 28.05.2022 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою (відділенням поліції №2 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області) справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.1733 КУпАП, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Суддя апеляційного суду також вважає за необхідно зазначити, що у даному випадку є неможливим повернення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 на новий судовий розгляд до суду першої інстанції для до оформлення, по скільки при прийнятті рішення про направлення протоколу для до оформлення, суддя повинен вказати яким чином (тобто які необхідно вчинити дії) необхідно здійснити для до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а внесення виправлення як у протокол про адміністративне правопорушення, заборонено діючим законодавством та тягне за собою їх дійсність (як складені з порушенням Закону).

Також суддя апеляційної інстанції роз`яснює апелянту, що статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики апеляційний суд вважає наведене обґрунтування у постанові Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2022 року достатнім.

Одночасно із звукозапису судового засідання від 22.08.2022 року вбачаться, що судом допущена неправильність викладення пояснень правопорушниці ОСОБА_1 так в абзаці 2 мотивувальної частини , в поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що "Також ОСОБА_2 погрожувала розкулачити", однак згідно аудіозапису судового засідання, вбачається, що саме потерпіла ОСОБА_2 в своїх поясненнях зазначала, що " ОСОБА_1 погрожувала її розкулачити".

Доводи викладені в апеляційній скарзі часткого знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду адміністративної справи. Постанова суду від 23.08.2022 року відповідає вимогам закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, в частини визнання вини призначення адміністративного стягнення, однак в мотивувальній частині постанова підлягає зміні.

Керуючисьст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника-захисника Пудлінської Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини ( абзац 2 ивувальної чатини ) вказівку " Також ОСОБА_2 погрожувала її "розкулачити".

В решті постанову Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. - залишити без зміни.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОДЕСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.Л.ЗАІЧЕНКО