Єдиний унікальний номер 725/6428/22
Номер провадження 3/725/3345/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Нестеренко Є.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Чернівецької митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, ФОП, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.06.2018 року, уповноваженим органом 2301, за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0253/40800/22 від 17.05.2022 року, 17.05.2022 року о 13 год. 30 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «BMW» державний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з України до Румунії в приватних справах. У даному автомобілі слідували гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вказані громадяни до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території України.

Під час здійснення митних формальностей, а саме проведення усного опитування громадянин ОСОБА_1 заявив про наявність особистих речей та валюти - 10000 євро які пред`явив до митного контролю.

Під час здійснення огляду пред`явлених валіз з особистими речами було виявлено не заявлені та не пред`явлені до митного контролю 248305 євро та 324534 долари США які знаходились:

-200000 євро та 218434 долари США в середині господарської валізи синього кольору з одягом. Доступ та виїмка вказаної валюти стали можливими після відкриття валізи, виймання декількох предметів одягу;

-39805 євро та 66100 долари США в середині господарської валізи чорного кольору з одягом. Частина валюти була поміщена в середині двох шкарпеток. Доступ та виїмка вказаної валюти стали можливими після відкриття валізи, виймання декількох предметів одягу, виймання шкарпеток;

-8500 євро та 40000 доларів США в середині господарської валізи синього кольору з одягом. Частина валюти була замотана в середині рушника. Доступ та виїмка вказаної валюти стали можливими після відкриття валізи, виймання та розкручування рушника.

Громадянину ОСОБА_1 який слідував у вказаному транспортному засобі пропущено 10000 євро.

Митним органом складений протокол, відносно громадянина України ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України, за вчинення дії спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом використання способу, який утруднює його виявлення, а саме: грошових коштів у розмірі 248305 євро та 324534 долари США.

В судове засідання громадянин України ОСОБА_1 не з`явився, не зважаючи на те, що належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Так, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи громадянин України ОСОБА_1 не звертався до суду з відповідним клопотанням про перенесення розгляду справи, у зв`язку з чим, можливо розглянути справу за відсутності особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Желтобрюхов В.В. подав заперечення на протокол про порушення митних правил, у якому зазначив, що заперечує проти висновків митниці, вважає, що протокол складено безпідставно та провадження в даній справ підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 під час проходження митного контролю мав умисел на вчинення правопорушення, оскільки останній усно заяви про наявність у нього грошових коштів, особистих речей та пред`явив їх для огляду. Окрім зазначив, що валізи, рушник та шкарпетки не можуть вважатись спеціально виготовленими тайниками (сховищами), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, які також мали бути вилучені під час складання протоколу, що митним органом зроблено не було. Грубим порушення також вважає те, що посадовими особами митного органу не складалося протоколу про тимчасове вилучення грошових коштів та не залучалося для вчинення такої процесуальної дії понятих. Окрім цього вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було б встановити факт обрання ОСОБА_1 проходження митного контролю саме по смузі руху «зелений коридор». Поряд з цим стверджує, що втручання в право на мирне володіння своїм майном (іноземною валютою) не відповідатиме принципу правомірності сумісного з гарантіями ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Грошові кошти які перевозились ОСОБА_1 є його законним прибутком, з яких стягнуто на користь держави податки та їх конфіскація буде індивідуальним надмірним тягарем у зв`язку із чим буде порушено баланс між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами основних прав людини. А тому вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України та просив провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник Чернівецької митниці Держмитслужби Білобрицький С.Г. підтримав викладені у протоколі обставини, просив застосувати до ОСОБА_1 стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 278, 280 КУпАП, ст. 489 МК України суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України, правопорушенням передбаченим цією нормою є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За змістом закону, обов`язковою ознакою цього порушення митних правил є умисна форма вини (обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу правопорушення є вина).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у ч.1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», Незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Так, як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил у даній справі та відповідних фототаблиць до нього, товар, а саме грошові кошти 248305 євро та 324534 долари США переміщувались через митний кордон України без приховуванням від митного контролю у салоні автомобіля у валізах із особистими речами, без зміни зовнішніх ознак, форми та стану, що аж ніяк не утруднювало їх виявлення.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як випливає зі змісту положень ст. 1 Першого протоколу, вони містять три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у право на мирне володіння майном правомірним; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила.

У практиці Європейського суду з прав людини (далі Суд) напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно суспільний інтерес ; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому Суд констатує про порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Європейський суд з прав людини у справі Трегубенко проти України від 02 листопада 2004 року зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний inter alia, інтерес суспільства та умови, передбачені законом. Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

У рішенні у справі „Gyrlyanv. Russia від 9 жовтня 2018 року

(заява № 35943/15) Європейський суд з прав людини наголосив, що законодавець не залишає суду, який ухвалює вирок, будь-якої свободи розсуду в цій справі, пропонуючи вибір між штрафом в еквіваленті щонайменше не задекларованої суми, і конфіскацією не задекларованої готівки. У будь-якому випадку на користь держави було конфісковано не задекларовані кошти в повному обсязі. Така жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права власності особи. (§ 31).

Суспільна користь адміністративних стягнень за адміністративні правопорушення полягає не в поповненні державного бюджету, а в забезпеченні конституційного правопорядку, безпеки суспільства та прав і свобод кожної особи.

Юридичне регулювання питань транскордонного переміщення валютних цінностей в Україні визначає, що власне переміщення через митний кордон України валютних цінностей у сумі, що перевищує еквівалент 10 тисяч євро, не зумовлює потреби в сплаті митних зборів або будь-яких інших платежів на користь держави, а лише вимагає дотримання встановлених законодавцем додаткових вимог щодо письмового декларування зазначених цінностей, після виконання яких заборони чи обмеження не застосовуються до такого переміщення і воно не характеризується відповідно до законодавства України як незаконне. Отже, недотримання зазн ачених вимог не завдає жодної матеріальної шкоди або інших збитків державі, а також не спричиняє суттєвих негативних наслідків для суспільних або державних інтересів, якщо походження та подальше використання валютних цінностей, що не були задекларовані, не є неправомірними або злочинними.

Водночас переміщення валютних цінностей в сумі, що перевищує еквівалент 10 тисяч євро, без їх попереднього декларування через митний кордон України особою, яка формою митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», з огляду на специфіку організації та реалізації такої форми переміщення валютних цінностей може відбуватися без дійсного наміру особи порушувати правила митного контролю, установлені законодавством України. Якщо такого наміру немає, фактично уся шкода для державних і суспільних інтересів полягатиме у неповідомленні держави про переміщення через її митний кордон зазначених валютних цінностей, а їх конфіскація як адміністративне стягнення набуватиме непомірно каральних ознак.

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи, що грошові кошти, які перевозились ОСОБА_1 є його законним прибутком, з яких стягнуто на користь держави податки, то їх конфіскація буде надмірним індивідуальним тягарем для нього, що призведе до порушення справедливого балансу, дотримання принципу пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вилучений товар та транспортний засіб підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі.

На пiдставi ст. 221, 257, 335, 458, 483, 486, 493, 494, 522, 526, 527, 528, 529 МК України, ст. ст. 9, 247, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Вилучені згідно протоколу про ПМП № 0253/40800/22 від 17.05.2022 року грошові кошти у сумі 248 305 (двісті сорок вісім тисяч триста п`ять) євро та 324 534 (триста двадцять чотири тисячі п`ятсот тридцять чотири) доларів США, які зберігаються на рахунках в «Райффайзен Банк Аваль» - повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко