1Справа № 335/7255/22 3/335/2464/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , який є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У протоколі серії ААД №388513 від 25.10.2022 року, зазначено, що 25.10.2022 о 15:01, в м. Запоріжжя, по Площі Профспілок водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAUT KANGOO НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 4579 від 25.10. 2022, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, а в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений. Про повторність попереджений.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що 25.10.2022 він виїзджав з місця паркування заднім ходом, ним було не помічено інший автомобіль і спільними діями вдалося уникнути ДТП. На місці був патрульний автомобіль. Перевіривши документи, йому було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився. Він є військовослужбовцем і перед виїздом з військового об`єкту він завжди повністю випорожняється, в процесі освідування він не зміг здати аналіз сечі, намагався двічі, і лікар склав висновок про відмову від проходження огляду. Він з цим не згоден, здати аналіз крові йому не запропонували, хоча він про це запитував. Після складення протоколу він одразу ж повернувся у медзаклад і пройшов медичний огляд у того ж самого лікаря, який склав висновок, що він не перебуває у стані жодного виду сп`яніння. Також він про інцидент доповів керівництву, яке провело одразу ж службове розслідування і до нього у лікарню приїхали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та медик ОСОБА_4 і він ще раз пройшов огляд на стан сп`яніння і встановлено вдруге, що він не перебуває у стані сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що від ОСОБА_1 отримав інформацію, що його затримали працівники поліції і звинувачують у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Оскільки це серйозне звинувачення до військовослужбовця, було проведено службову перевірку за цим фактом, провадження за якою закрито, оскільки підтвердилося, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння. Також пояснив, що він разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - медиком виїхали до медзакладу і були присутні при тому, як ОСОБА_1 пройшов огляд і було встановлено, що він не перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

За змістом ч. 2 та 3 статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП ).

Вимоги ст. 266 КУпАП передбачають, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ. Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З матеріалів справи, а саме з пояснень ОСОБА_1 та відеозапису з камери відеореєстратора вбачається, що останній погодився пройти огляд у медичному закладі. Прибувши до медичного закладу, він на пропозицію лікаря-нарколога надав зразки свого біологічного середовища (сечі), двічі намагався здати аналіз сечі, проте не зміг.

Також вбачається, що ОСОБА_1 запропонував лікарю-наркологу надати для дослідження зразки свого іншого біологічного середовища, зокрема крові. Таку свою пропозицію ОСОБА_1 висловлював неодноразово, як лікарю-наркологу так і працівникам поліції, при чому був готовий пройти такий огляд.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7549 від 25.10.2022 року ОСОБА_1 25.10.2022 о 15:15 пройшов огляд на стан сп`яніння, висновок складено 25.10.2022 року о 18:15 год. Згідно висновку зазначено про відмову від повного обстеження. Висновок складено через три години після огляду.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно до ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з матеріалами справи встановлено, що підстави для здійснення огляду ОСОБА_1 згідно до направлення на огляд водія встановлені 25.10.22 о 15год. 05 хв., а висновок лікаря складено о 18:15 год, тобто більше ніж через три години, тобто по спливу двох годин, що є порушенням ст. 266 КУпАП.

З огляду на вказане, суд визнає вказаний висновок №7549 від 25.10.2022 року неналежним і недопустимим доказом.

Також, з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7559 від 25.10.2022 року ОСОБА_1 о 20:00 годині за власною заявою пройшов огляд на стан сп`яніння і встановлено відсутність у ОСОБА_1 стану будь-якого сп`яніння.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7562 від 25.10.2022 року ОСОБА_1 о 21:05 годині за заявою в/ч3033 ОСОБА_4 пройшов огляд на стан сп`яніння і встановлено відсутність у ОСОБА_1 стану будь-якого сп`яніння.

Вище вказані огляди ОСОБА_1 та висновки № 7559,7562 від 25.10.2022 також отримані з порушенням порядку, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та вимог ст. 266 КУпАП, у відсутності працівника поліції за самостійним зверненням особи, тому судом не може буті прийняті до уваги.

Разом із тим, аналіз зазначених вище нормативних документів дає підстави стверджувати те, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Між тим, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, в тому числі, у закладі охорони здоров`я. Перебуваючи у цьому закладі, ОСОБА_1 виконував усі необхідні розпорядження компетентних осіб, які є необхідними для проведення огляду, а також вчинив усі дії необхідні для проведення огляду. Ця обставина підтверджується відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського. Так, із цього відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи у закладі охорони здоров`я не висловлював заперечень щодо огляду на стан сп`яніння, не вчиняв жодних дій чи бездіяльності, які могли би були розцінені як відмова від проведення огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 намагався здати зразки сечі для проведення відповідного дослідження. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово та наполегливо пропонував надати зразки іншого біологічного середовища, зокрема крові. Крім того, ОСОБА_1 менше ніж через дві години у того ж самого лікаря самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого встановлено відсутність у ОСОБА_1 стану будь-якого сп`яніння. Ще через годину ОСОБА_1 ще раз був оглянутий лікарем наркологом і знов встановлено відсутність у ОСОБА_1 стану будь-якого сп`яніння. Таким чином, матеріали не містять належних та обґрунтованих доказів того, що ОСОБА_1 , перебуваючи у медичному закладі умисно вчиняв будь-які дії, направлені на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому що згідно відеозапису ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду. До протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він власноручно зазначив, що дані, викладені у ньому, стосовно вчинення ним правопорушення, не відповідають фактичним обставинам.

Отже, сукупність вказаних дій ОСОБА_1 свідчать про відсутність в його діях суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.
Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 в даному випадку, оскільки суд позбавлений можливості збирати самостійно докази і письмові докази зібрані із суттєвими протиріччями і суперечать протоколу, що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме, на користь ОСОБА_1 .

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу (зокрема, суб`єкта та, як наслідок, суб`єктивної сторони та об`єктивної сторони) адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, що обумовлює відсутність події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.247, ст.ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя Ю.В. Апаллонова