КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 755/3696/22

Апеляційне провадження № 33/824/2118/2022

14 листопада 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через захисника Максимова Романа Ігоровича, на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 02.05.2022 приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно батька ОСОБА_2 ..

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2022 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно поклався на пояснення надані в судовому засіданні, протоколі, рапорті та пояснення. Рапорт поліцейського не є доказом взагалі, оскільки складається особисто поліцейським та є внутрішнім документом органів поліції. Пояснення, які наявні в матеріалах справи не відповідають критерію належності доказів, оскільки, не отримані безпосередньо судом та не підтверджені іншими доказами, а тому не могли бути використані як докази вчинення домашнього насильства. Судом спотворено його показання, оскільки він повідомив суду, що батько знаходився в стані алкогольного сп`яніння та спровокував словесний конфлікт, після чого він залишився у себе в кімнаті, а батько пішов до кухні, та по дорозі перечепився через дріт та впав, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження. Пізніше батько викликав старшого сина, який застосував до нього фізичне насильство, що одразу після подій ним було зафіксовано в відеозаписі, який суд відмовився дослідити та долучити до матеріалів справи, проігнорувавши його усне клопотання про це.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду посилаючись на те, що 16.06.2022 його було повідомлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення буде виготовлена протягом 10 днів та після спливу цього терміну, він може звернутись до суду та отримати копію. Проте 21.06.2022 у нього виявлено гостру респіраторну хворобу COVID - 19 та не міг звернутись за правовою допомогою, у зв`язку із чим він до 05.07.2022 перебував на самоізоляції. 08.07.2022 звернувшись за правовою допомогою та в ході моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень виявлено оскаржувану постанову.

Зазначені апелянтом доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження підтверджуються матеріалами справи, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Максимов Р.І., який приймав участь в режимі відеоконференції, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

У статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено поняття домашнього насильства, яке може виражатися в економічному, фізичному, психологічному, сексуальному насильстві.

Відповідно до п. 3, п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 889393 від 02.05.2022 зазначено, що насильство в сім`ї полягає в тому, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно батька ОСОБА_2 ..

У письмових поясненнях, наданих при оформленні матеріалів щодо адміністративного правопорушення ОСОБА_1 вказав, що між ним та батьком ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, після чого ОСОБА_2 зачепився за дріт та впав на комод, розбивши при цьому обличчя.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні при перегляді справи в апеляційному порядку пояснив, що як тільки він зайшов до квартири, його син ОСОБА_1 вдарив його в задню частину шиї, від чого він впав на тумбу, розбивши при цьому обличчя. Після чого викликав працівників поліції та іншого сина. Зазначив, що у них з ОСОБА_1 виникають постійні сварки, оскільки син бажає, щоб він виїхав з квартири. Проте свого часу чоритьохкімнатна квартира, в якій вони проживають з сином була приватизована на всіх членів сім`ї та він разом з дружиною та іншим сином подарували свої частки ОСОБА_1 із збереженням права проживання у квартирі, а тому він не має іншого житла. Зазначив, що це не перший випадок, коли син ОСОБА_1 «піднімає на нього руку».

ОСОБА_1 у судовому засідання зазначив, що не може бачити батька, що він для нього «як червона ганчірка на бика», вважає, що батько має залишити квартиру та жити окремо і де він буде жити його не цікавить. Вважає, що запис на відео, яке він зняв 02.05.2022 підтверджує, що батько, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння сам впав та розбив обличчя.

Разом з тим, надане відео не підтверджує обставин, про які зазначає ОСОБА_1 . Даний відеозапис не відображає падіння ОСОБА_2 , як і не відображає, що ОСОБА_2 зачепився за дрід тощо. Навпаки при приїзді іншого брата батько йому скаржиться на те, що ОСОБА_1 його побив.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Махлай