Справа № 304/1917/22 Провадження № 3/304/1193/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ухилилася від належного виконання батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який станом на 05 вересня 2022 року не приступив до навчання у Зарічівській гімназії Перечинської міської ради Закарпатської області.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак попередньо через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з сімейними обставинами, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину, визнала, просила суворо її не карати, а також зазначила, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приступив до навчання у Зарічівській гімназії, оскільки у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України вона та її діти змушені були виїхати у Чехію, при цьому після повернення в Україну у жовтні 2022 року син приступив до навчання.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Так, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 171805 від 13 жовтня 2022 року, повідомленням директора Зарічівської гімназії Перечинської міської ради Закарпатської області Т.Козак від 14 вересня 2022 року № 01-28/02 зі списком учнів, які не відвідують заклад з 05 вересня 2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13 жовтня 2022 року, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, судді не надано.

Суддя також враховує позиції Європейського суду з прав людини, що викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява № 68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), та «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява № 58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява № 30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Тому дослідивши матеріали справи, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, малозначність скоєного правопорушення, оскільки таке не представляє великої суспільної небезпеки та не спричинило будь-якої значної шкоди громадським чи державним інтересам, суддя вважає за можливе у відповідності до ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження, а провадження по справі закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.