Справа № 155/710/22 Провадження №33/802/554/22 Головуючий у 1 інстанції:Яремчук С.М
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника Козела В.М. - Чечелюка О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Чечелюка Олега Юрійовича на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ЕКУ м.Броди, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 496 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 серпня 2022 року об 12 год. 58 хв. на вул.Івана Богуна в м.Берестечко керував автомобілем марки «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Чечелюк О.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вважає її необґрунтованою та незаконною.

Зазначає про те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 фактично була незаконною, так як матеріали справи не містять будь-яких доказів причини зупинки, які передбачені ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно вважає, що відсутність доказів, які підтверджують законність підстав зупинки транспортного засобу працівниками поліції тягне за собою визнання недопустимими інших доказів, що були зібрані після зупинки транспортного засобу «доктрина плодів отруйного дерева». Проте, суд першої інстанції дану обставину проігнорував.

Також суд першої інстанції проігнорував неправомірність вимог поліцейського щодо пред`явлення документів на автомобіль (технічний паспорт), водійського посвідчення та страхового полісу, хоча відповідно до законодавства працівник поліції має право вимагати в особи пред`явити такі документи лише у разі порушення ПДР України. А тому, оскільки причини зупинки автомобіля не були повідомлені, та враховуючи відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, то подальші вимоги поліцейського щодо пред`явлення документів були незаконні.

Крім того, суд проігнорував і той факт, що у поліцейського не було жодних правових підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, працівником поліції не було повідомлено жодних ознак алкогольного сп`яніння, та запропоновано пройти такий огляд, що є порушенням чинного законодавства. Тому така вимога поліцейського була незаконною.

Не звернув належної уваги суд й на те, що працівниками поліції було порушено процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення. Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнавав та вказував про те, що він з результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу не погоджувався, однак поліцейський відразу ж після проведення огляду, повідомив про складення протоколу, чим фактично порушив порядок огляду і фіксування правопорушення. Даний факт повністю підтверджує відеозапис, який міститься в матеріалах справи.

Захисник також вважає, що відеозаписи, які наявні в матеріалах справи є недопустимими доказами, оскільки вони не відповідають Інструкції, яка передбачає порядок їх застосування. Так, такі відеозаписи є небезперервними, не зазначено джерело їх походження (назва і номер відео пристроїв) та не підписані ЕПЦ. Водночас, при відсутності безперервного відеозапису в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків правопорушення відповідно до ст.266 КУпАП.

Крім того, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 працівником поліції не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП. Поліцейський лише зазначив про необхідність підписання протоколу, а також надиктування тексту пояснень. Однак, суд першої інстанції на це належної уваги не звернув.

Захисник вважає, що саме по собі підписання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути доказом визнання вини, оскільки притягнення особи до відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Посилаючись на вищенаведене, захисник переконаний, що суд першої інстанції не врахував наведених обставин, формально підійшов до розгляду справи і, як результат прийшов до неправильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Чечелюка О.Ю., який підтримав скаргу з підстав викладених у ній, доходжу наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Всупереч цьому, судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП з наступних підстав.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №059529 від 07.08.22, роздруківку спеціального технічного приладу (алкотестер), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, та відеозапис з боді-камери, в яких зафіксовані події, які мали місце 07 серпня 2022 року за участі ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не визнаючи своєї вини у вчиненні правопорушення, яке йому ставиться у провину, в суді першої інстанції пояснював, що коли повертався з автомобільної мийки, то був зупинений працівником поліції, на вимогу якого надав посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та страховий поліс. В ході спілкування з поліцейським, останній висловив своє зауваження з приводу незрозумілого запаху із ротової порожнини та запропонував пройти огляд. На таку пропозицію він погодився та пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак з результатом, був не згідний.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Чечелюк О.Ю. підтримав такі пояснення свого довірителя, а також вказав про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Додав також, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції та вимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння були безпідставними, так як ОСОБА_1 не порушував ПДР України, і при цьому у нього не було жодних ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, працівниками поліції було порушено вимоги законодавства, яке передбачає процедуру та порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Так, його довірителю на місці зупинки транспортного засобу запропонували пройти такий огляд за допомогою спеціального технічного приладу, на що він погодився та пройшов, однак не був згідний з його результатом. Проте, працівник поліції проігнорувавши це, відразу ж приступив до складення протоколу за ст.130 КУпАП. А тому, вважає, що огляд, який проведений з порушенням вимог законодавства, вважається недійсним. Також його довірителю не були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а лише запропонував підписати протокол та акт огляду. Вказані обставини стверджено відеозаписом з боді-камери.

Такі доводи сторони захисту знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, і частково підтверджуються відеозаписом з боді-камери поліцейського, який був досліджений судом.

Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення - ч.1 ст.130 КпАПУ, з огляду на те, що суд першої інстанції взявши до уваги одні докази, належним чином не спростував усіх доводів сторони захисту щодо правомірності дій працівників поліції і, зокрема в частині порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція №1452/735).

Статтею 266 КУпАП окрім іншого передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, п.п.2, 3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 визначають, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п.6 Розділу 1 Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (п.7 Розділу 1 Інструкції №1452/735).

Пунктами 1, 5, 6 та 11 Розділу 2 Інструкції №1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених п.3 Розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. При цьому, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Водночас, Пленум Верховного Суду України в п.27 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортним засобом, зокрема у стані наркотичного сп`яніння. Стан такого сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією, яка передбачає порядок проведення огляду. Якщо ж водій ухилився від огляду, зокрема на стан наркотичного сп`яніння, то відповідні його дії та ознаки необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналіз чинних положень вищевказаних КУпАП, Інструкції та роз`яснень ПВСУ вказує про те, що поліцейським може бути запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише за наявності у нього ознак такого сп`яніння. Огляд повинен проводитись поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу для визначення стану алкогольного сп`яніння та із використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, - у присутності двох свідків, які фактично засвідчують події, що проводяться працівниками поліції та особою, яка проходить огляд. У разі незгоди особи, яка проходить огляд з його результатами або відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, їй пропонується пройти огляд у медичному закладі. І лише, в тому разі коли особа (водій) відмовилась пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, працівник поліції вправі складати протокол, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Водночас, при відмові водія від проходження огляду, поліцейський повинен роз`яснити йому наслідки такої відмови, а також права, передбачені чинним законодавством.

Отже, законодавством передбачено чіткий алгоритм дій працівників поліції при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не було дотримано положень вищевказаних нормативно-правових актів, хоча вони повинні були діяти у відповідності до положень ст.19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, із на СД-диску відеозапису з боді-камери працівника поліції, який наявний в матеріалах справи, зафіксовані події, які відбувались мали місце 07 серпня 2022 року за участі ОСОБА_1 . З цього відеозапису вбачається, що працівник поліції при перевірці документів у ОСОБА_1 як водія, відчув «якийсь запах», однак не ті, які визначені Інструкції №1452/735, та запропонував пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу. В свою чергу ОСОБА_1 пройшов такий огляд, і його результат показав 0,27%. Після цього, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що у нього виявлено стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим буде складено протокол за ст.130 КУпАП, тобто керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких інших подій, наявні в матеріалах справи відеозаписи, не містять, хоча з урахуванням п.5 Розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №1000 від 03.02.16, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

З огляду на вищевказане та з урахуванням доводів апелянта про те, що працівники поліції не з`ясовували у ОСОБА_1 чи він погоджується з результатом пройденого огляду, хоча як він пояснював, не був згідний, а також те, що у разі незгоди з результатами огляду він має право пройти огляд в найближчому медичному закладі, апеляційний суд вважає повністю переконливими.

При цьому, твердження суду першої інстанції про те, що той факт, що ОСОБА_1 не висловлював будь-яких заперечень під час проходження огляду спростовано відеозаписом з боді-камери, є непереконливим, оскільки, як встановлено судом, він не є безперервним, тобто відео-зйомка проведена не безперервно.

Такими, що заслуговують на увагу апеляційного суду є також апеляційні доводи про те, що працівниками поліції не було роз`яснено жодних прав, передбачених ст.263 Конституції України та ст.268 КУпАП, оскільки наявний відеозапис цього не містить. При цьому, як пояснила сторона захисту, ОСОБА_1 після складення протоколу вказали де саме треба його підписати, а також де підписати висновки його проходження (акт огляду та чек приладу).

Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що такий огляд ОСОБА_1 здійснено з порушеннями ст.266 КУпАП та вищезгаданої Інструкції, який водночас не зафіксований належним чином, а тому його результати у відповідності до ч.5 ст.266 КУпАП, є недійсними.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, в якому зазначено про проходження огляду за допомогою спеціального технічного приладу, та чек від спеціального технічного приладу про проходження огляду, які містяться в матеріалах справи, не можуть бути належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки, як достеменно встановлено судом, огляд проведений з порушенням вимог чинного законодавства.

Сам протокол про адміністративне правопорушення, який був складений на підставі вищевказаних акту з чеком, не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП навіть з урахуванням того, що він підписаним останнім, оскільки обставини, які у ньому викладені в суді заперечуються стороною захисту.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд погоджується із доводами сторони захисту про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, суд першої інстанції на вказані положення КУпАП, Інструкцій, роз`яснення ПВСУ та викладені обставини уваги не звернув, і відповідно прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Горохівського районного суду Волинської області від 20.09.22 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення за санкцією цієї статті, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, то провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Чечелюка Олега Юрійовича задовольнити.

Постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 вересня 2022 року в даній справі, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк