ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2022 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю захисника Попової Г.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жительки АДРЕСА_1 ),

за ч. 5 ст. 122 КУпАП,

в с т а н о в и в:

13.12.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №338148, складений 02.12.2021 о 08:40 на вул. Богатирській, 2 у м. Києві поліцейським роти №2 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержантом Гуральчуком М.С. стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що «02.12.2021 о 08:20 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Toyota Rav4 (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Героїв Дніпра у м. Києві, перетнувши дорожню розмітку «1.3.» подвійна суцільна, здійснила рух по зустрічній смузі руху «11.4» Правил дорожнього руху, чим створила аварійну обстановку транспортним засобам, що рухалися в протилежному напрямку, чим порушив вимоги пункту 2.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце повідомлена належним чином.

Захисник Попова Г.Г. просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях підзахисної складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу. Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник звернула увагу суду на те, що відповідно до диспозиції ч. 5 ст. 122 КУпАП порушення правил дорожнього руху одним учасником має спричинити для іншого учасника певну перешкоду, тобто обов`язковою умовою для настання відповідальності за вказане адміністративне правопорушення є наявність двох та/або більше учасників дорожнього руху, водночас у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що водій ОСОБА_1 створила аварійну обстановку транспортним засобам, що рухалися в протилежному напрямку, оскільки матеріали справи не містять жодних пояснень інших водіїв транспортних засобів, яким її довірителька нібито створила аварійну обстановку, чи інших доказів на підтвердження цього факту.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 245 цього Кодексу завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно із приписами пункту 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, а саме «Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху» відноситься до адміністративних правопорушень та транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, тобто вказана норма є бланкетною та такою, що відсилає до положень іншого нормативно-правового акта.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. В той же час, конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

З огляду на викладене, формулюючи суть правопорушення, вказівка на положення нормативно-правового акта (його пункт, підпункт, статтю і тд.), вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Разом із тим, уповноваженою особою вказаних вимог КУпАП та Інструкції №1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП не дотримано, суть вчиненого адміністративного правопорушення не відповідає зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення пункту/підпункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, який з огляду на бланкетність положень ст. 122 КУпАП було порушено ОСОБА_1 , що призвело до неконкретності суті учиненого адміністративного правопорушення, оскільки пунктом 2.1. Правил дорожнього руху законодавцем встановлено перелік документів, які повинен мати при собі водій механічного транспортного засобу та в разі необхідності повинен пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського.

Тобто суть інкримінованого адміністративного правопорушення та його обставини, викладені у протоколі, не відповідають зазначеному у цьому ж протоколі пункту Правил дорожнього руху, в разі порушення якого настає відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Системний аналіз положень КУпАП свідчить про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011).

Виходячи з практики застосування ЄСПЛ ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на вказане, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 247, 251, 254, 283-286 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А.В. Касьян