Номер провадження: 33/813/734/22
Номер справи місцевого суду: 495/7670/21
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Мілєвої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП « ОСОБА_2 », місце мешкання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на корить держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2021 року та закрити провадження у справі, звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Викликати та допитати в якості свідків: ОСОБА_3 , жительку АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_2 . Також ОСОБА_1 подав заяву, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови суду від 23 дистопада 2021 року, посилаючись на пропуск строку з поважних причин.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного постановою Одеського апеляційного суду в режимі відеоконференції на 15.11.2022 року апелянт ОСОБА_1 на відеозвязок не вийшов (через оголошення по всій Україні повітряної тривоги), однак надіслав на електрону пошту апеляційного суду письмові пояснення, у яких підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив справу слухати у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст.і 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції відносно ОСОБА_1 був здійснений за його відсутності, при цьому даних про отримання ним оскаржуваної постанови суду - матеріали справи не містять. Однак, як зазначає заявник, про винесення оскаржуваної постанови йому стало відомо з моменту отримання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яке він отримав 24.05.2022 року, що підтверджується копією конверта Волочиського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.с. 20,21).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Отже, зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Так, згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Вищевказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції в повному обсязі виконані не були.

Відповідно до ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами .

Апеляційним розглядом справи встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №746826 від 10.09.2021 року, ОСОБА_1 10.09.2021 року о 13.20 год. керуючи автобусом «Setra», д/з НОМЕР_1 здійснював нерегулярні пасажирські перевезення за маршрутом Волочиськ Білгород-Дністровський без засобів індивідуального захисту, а саме: без маски чи респіратора, що закривають рот та ніс, чим порушив Постанову КМУ від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», за що передбачена відповідальність ч.1 ст.44-3 КУпАП.

10.09.2021 року інспектором Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ВАБ №746826.

З матеріалів справи також вбачається, що у вищевказаному протоколі, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті рішення», ОСОБА_1 зазначив, що в нього порвалась маска і він не встиг її замінити (а.с. 3).

При цьому, до вказаного протоколу, також були подані і письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.09.2021 року, у яких останній також зазначив, що він чухав носа та порвалася маска, не встиг її замінити (а.с. 4).

В якості доводів у апеляційній скарзі, ОСОБА_1 також посилається на вищевказані обставини та зазначає, що вказане можуть підтвердити свідки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були безпосередніми очевидцями даних подій.

Так, 15.11.2021 року на електрону пошту апеляційного суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Зокрема, у своїх письмових поясненнях, направлених до суду, ОСОБА_1 зазначив, що 10.09.2021 року він здійснював нерегулярне перевезення за маршрутом «Волочиськ Білгород-Дністровський». Перевезення здійснював, дотримуючись карантинних правил: він та пасажири були у масках. Здійснюючи рух по місту, у нього відірвалось вушко маски, у зв`язку із чим він шукав можливість припаркуватись біля магазину, щоб її замінити, однак в цей час його зупинила поліція. Умислу на порушення карантинних правил в нього не було, вушко маски відірвалося від незалежних від нього причин, а тому просить скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2021 року та закрити провадження у справі, звільнивши його від адміністративної відповідальності, передбаченної ч.1 ст. 44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Пояснення ОСОБА_3 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони не можуть вважатися належним доказом, так, як остання до судового засідання як свідок у справі в порядку ст. 272 КУпАП не викликалась.

Отже, висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП в поданій апеляційній скарзі фактично не оспорюються.

Однак, щодо викладених в апеляційній скарзі доводів про необґрунтованість призначеного ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то вони є слушними.

Так, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Малозначне діяння формально містить ознаки певного діяння, передбаченого КУпАП, але з врахуванням незначного ступеня його суспільної небезпечності не є адміністративним правопорушенням.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, відсутність майнової шкоди, діями ОСОБА_1 не спричинена шкода суспільним та державним інтересам та те, що ОСОБА_1 вперше вчинив адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 23, 247, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2021 року скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра