Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., за участю захисника Мисковець І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мисковець І.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визначено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 визнаний винним за те, що він 12 жовтня 2021 року о 13 год. 53 хв. в м. Рівне на вул. Млинівська, 22 Рівненської області, керував транспортним засобом марки «RENAULT MASTER», д.н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує про формальний підхід місцевого суду до вивчення справи та фактичну відмову йому у доступі до правосуддя, що й призвело до необґрунтованого застосування стягнення та ухвалення незаконного рішення. Вказує, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також посилається на відсутність достатніх доказів на підтвердження отриманого показника результату огляду на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора «Драгер». Вважає безпідставними та необґрунтованими висновки суду, до яких дійшов суд на підставі лише пояснень свідків. Просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника , який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист, неналежне повідомлення про розгляд справи та розгляд без його участі апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній на розгляді справи у суді першої інстанції, будучи належним чином повідомлений.

З висновками суду першої інстанції щодо можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 погоджується і апеляційний суд, оскільки судом вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд апеляційної інстанції підтримує викладені в постанові мотиви з даного приводу та не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 . На думку апеляційного суду, пасивна процесуальна поведінка особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення свідчить про небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином доводи апеляційної скарги адвоката Мисковець І.А. в частині порушення процесуальних прав його клієнта є необґрунтованими та безпідставними.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №298742 від 12 жовтня 2021 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням водія для огляду на стан сп`яніння від 12 жовтня 2021 року; роздруківкою з приладу ALCOTEST 7510 результат, якого перевищив технічно можливий діапазом виміру масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі; поясненнями свідків, поясненням ОСОБА_1 та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Підстав сумніватися у достовірності вищевказаних доказів у суду немає.

Твердження захисника про недопустимість та недостовірність результату огляду на стан сп`яніння є хибними та спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які стверджують, що були свідками того, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» було зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510».

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 298742 від 12.10.2021 складений щодо ОСОБА_1 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис, проставлений у відповідних графах. (а.с.2).

Дії працівників поліції щодо ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису. Матеріали справи не містять жодних зауважень особи під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших процесуальних документів, також ОСОБА_1 не висловлював своєї незгоди з результатами алкотесту «Drager», а отже погодився з такими, про що розписався в роздруківці з приладу «Drager» (а.с.3).

Наявні докази в матеріалах справи у своїй сукупності і взаємозв`язку підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому доводи сторони захисту про відсутність відеозапису, як виключного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , не спростовують зробленого судом першої інстанції висновку.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 під час складання протоколу та проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння були залучені свідки, які підтвердили наявні ознаки алкогольного сп`яніння, вказані у акті огляду, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінку, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння рук.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, тому апеляційна скарга захисника Мисковець І.А. не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Мисковець І.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П.