Справа № 758/9618/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

28 вересня 2022 року, о 01 год. 20 хв., в м. Києві, вул. Автозаводська,54/19 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП «Клінічна лікарня «Соціотерапія» водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Харчук О.П. у судовому засіданні просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Пояснив, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд у лікаря-нарколога спочатку ОСОБА_1 погодився, однак в подальшому працівник поліції почав вказувати на те, що у ОСОБА_1 є вибір відмовитися від проходження огляду і наголосив, що у будь-якому випадку буде складено протокол. Вказує на провокацію з боку працівників поліції, тому докази отримані в ході складання протоколу є недопустимими.

Вказує, що копію направлення ОСОБА_1 вручено не було, не було роз`яснено право відмовитися від давання показань та відповідати на запитання, не роз`яснено право на захист, не попереджено про застосування відносно нього відеореєстратора. Твердження працівників працівників поліції про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності, під час спілкування ОСОБА_1 поводить себе спокійно, тому вимога працівників поліції про проходження медичного огляду на стан сп`яніння незаконна та необґрунтована. Окрім того, необґрунтованість та незаконність вимоги інспектора патрульної поліції про необхідність проходження огляду підтверджується результатами лабораторних досліджень «Діла», згідно яких в організмі ОСОБА_1 наркотичних засобів не виявлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Харчука О.П., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є :

-наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

-звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

-сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

-почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №139391 від 28.09.2022 року ОСОБА_1 зазначає, що «не згоден».

Як вбачається із Направлення до КМКЛ "Соціотерапія" від 28.09.2022 року о 01 год. 42 хв., виписаного на ім`я ОСОБА_1 , у результаті огляду у останнього виявлено ознаки: порушення координації рухів, неприродна блідість, розширені зіниці, які не реагують на світло. Результат огляду - відсутній.

З відео даних, зафіксованих на диск з нагрудної камери поліцейського, який приєднаний до матеріалів справи та оглянутий судом, вбачається, що останній містить відео файл. З даного відео вбачається, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 було пройти огляд у лікаря нарколога, на що останній погодився. ОСОБА_1 повідомив що курив вчора. При цьому працівник поліції зазначив, що необхідно буде здати аналіз сечі у лікаря-нарколога і якщо ОСОБА_1 курить, в аналізі це буде виявлено. В подальшому працівник поліції знов декілька разів пропонує два варіанти: їхати до лікаря-нарколога за адресою м. Київ, вул. П. Запорожця, або не їхати, і в разі відмови від проходження огляд у лікаря складається протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 потрібен був час подумати 5 хвилин. В подальшому працівник поліції декілька разів питав ОСОБА_1 чи буде останній їхати до лікаря-нарколога. ОСОБА_1 мовчав. Працівник поліції зазначає, що він пропонував декілька разів, і оскільки ОСОБА_1 мовчить це розцінюється як відмова, про що буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, оскільки відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, суд вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28 вересня 2022 року у ньому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та ОСОБА_1 ознайомлено зі складеним щодо нього протоколом.

Доводи захисника про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння і це спростовується висновками лабораторних досліджень 28.09.2022 року о 19 год. 53 хв. у клініці «DILA», не спростовують висновків суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі доводи не мають правового значення, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а саме за його відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є окремим складом правопорушення, встановленим диспозицією ч.1 ст.130 КупАП.

При цьому на вимогу праціників поліції, які виявили ознаки наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 мав виконувати передбачені законом вимоги поліцейського і проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння.

Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання сторони захисту на те, що працівниками поліції було здійснено провокацію, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Зокрема, як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому поліцейський пояснив, що водій має право відмовитись від проведення такого огляду. Поліцейським повідомлено про наслідки таких дій водія та попереджено про відповідальність за такі дії, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, ОСОБА_1 як учасник дорожнього руху в силу вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а п. 2.5 Правил передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

В матеріалах справи міститься зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом протягом 24 годин.

Інші доводи, на які захисник послався в своїх запереченнях, суд не може розцінювати як спростування порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд встановлює, що огляд на стан сп`яніння проведено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і будь-яких порушень судом не встановлено.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

З врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладає стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік .

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Л. В. Казмиренко