Справа № 462/628/22 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 33/811/739/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Данчук Ольги Олегівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 29 січня 2022 року о 00.22 год. на перехресті вулиць Городоцька-Ряшівська у м. Львові керував автомобілем «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту ( 1.82 проміле) проведеного 29 січня 2022 року за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6810» №ARCD-0479, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, про що відносно нього складено протокол серії ААБ №270282 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Данчук О.О., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі.

Стосовно строку на апеляційне оскарження зазначає, що в судовому засіданні участі її довіритель не приймав, про результат розгляду справи дізнався 14 червня 2022 року після ознайомлення адвоката з матеріалами справи.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, несправедливою.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено серію та номер пристрою за допомогою якого здійснювалася відео фіксація події, окрім того в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння в графі свідки зазначено незрозумілий набір цифр, та працівниками поліції не було роз`яснено апелянту їх значення, що порушує його права.

В протоколі та акті огляду не зазначено жодних відомостей про фіксацію події нагрудними камерами та не долучено наявні матеріали відеозапису, окрім того працівниками поліції не здійснювалася така фіксація.

Наголошує, що ОСОБА_1 не зміг скористатися правовою допомогою, у зв`язку із тиском на нього працівників поліції.

Спеціальний технічний засіб Драгер «Alcotest 6810», який використовували поліцейські для визначення стану сп`яніння, не зазначений в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення , які дозволені для застосування на території України, у зв`язку з цим його показники не можуть вважатися допустимими доказами.

ОСОБА_1 надзвичайно потребує права керувати транспортним засобом, адже саме це підтримує його фінансове становище, він перевозить гуманітарну допомогу на волонтерських засадах від БФ «Музей Івана Левинського».

19 липня 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду від адвоката Данчук О.О. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та участі її довірителя.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та його представника адвоката Данчук О.О.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 та його представник адвокат Данчук О.О. не приймали участі в суді першої інстанції, про результат розгляду справи дізналися 14 червня 2022 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 270282 від 29 січня 2022 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора «Alcotest»;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,28 проміле), з результатом приладу «Alcotest» погодився, що засвідчив своїм підписом;

- відомостями, що містяться у результаті приладу «Драгер»( а.с. 1) відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,82 проміле;

- даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованому не в автоматичному режимі серії БАВ № 279188 від 29 січня 2022 року(а.с. 5), з якої встановлено, що ОСОБА_1 порушив п. 8,5 Г ПДР України;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, згідно якого ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції за порушення ПДР України, роз`яснено права та обов`язки, під час опитування у воді я було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат приладу «Драгер» 1,82 проміле, водій зазначив, що з результатом приладу він згоден, йому було оголошено протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №270282 від 29 січня 2022 року ( а.с. 2) та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів( а.с. 4) в графі свідки зазначено незрозумілі цифри не беруться до уваги апеляційного суду.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції було оголошено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення в нього не було, окрім того він не зазначав, що дані протоколу йому не зрозумілі.

Твердження апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відео фіксацію, окрім того така фіксація не здійснювалася працівниками поліції, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №270282 від 29 січня 2022 року (а.с. 2) та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) було виготовлено працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, в цих документах зазначено номери пристроїв, за допомогою яких здійснювалася відео фіксація, окрім того до матеріалів справи долучено диск з відеозаписами, з нагрудних камер працівників поліції.

Твердження сторони захисту, в частині визнання відеозапису недопустимим доказом, є безпідставними, з огляду на те, що вказаний відеозапис є чітким, містить всі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери пристроїв за допомогою яких здійснювалася відео фіксація події. А тому, в апеляційного суду відсутні підстави вважати даний відеозапис недопустимим доказом.

Покликання адвоката, що працівниками поліції здійснювався тиск на ОСОБА_1 , внаслідок чого було порушеного його право на захист, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР України, роз`яснено його права та обов`язки, запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оголошено протокол про адміністративне правопорушення. З відеозапису не вбачається, що поліцейськими чинився будь-який тиск на ОСОБА_1 , він вільно надавав пояснення, уточнення, ставив запитання та отримував на них відповіді, був спокійний. Також він не звертався зі скаргами чи заявами до компетентних органів щодо вчиненого на нього тиску працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення від 29 січня 2022 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції використовувався спеціальний технічний засіб, не зазначений у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, не виключають правильності висновків суду.

Відповідно до п. 6 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Водій ОСОБА_2 надати сертифікат повірки вимірювальної техніки, не просив, зауважень до проведено огляду не мав, з результатом огляду незгоди не висловлював, на підтвердження відсутності стану сп`яніння до іншого лікарняного закладу, не звертався.

Покликання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 надзвичайно потребує права керувати транспортним засобом, це підтримує його фінансове становище, він перевозить гуманітарну допомогу на волонтерських засадах від БФ «Музей Івана Левинського», враховано апеляційним судом.

Однак, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання у вигляді штрафу з позбавленням керування транспортним засобом, тим самим унеможливлює будь-яким чином пом`якшити покарання.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Данчук О.О. є необґрунтованими, у зв`язку з чим її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Данчук Ользі Олегівні строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2022 року.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Данчук Ольги Олегівни, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.