єдиний унікальний номер справи 546/933/22
номер провадження 3/546/361/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду матеріал про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, не маючого утриманців, РНОКПП НОМЕР_1 , не інваліда, раніше судимого, який протягом року притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 08.12.2021 за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 20.04.2022 за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 21.07.2022 за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 08.11.2022 за ч.2 чт.187 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 435941 від 22.11.2022, ОСОБА_1 19.11.2022, перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 26.05.2022, не з`явився на реєстрацію до СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, чим порушив одне із обмежень, встановлених адміністративним наглядом. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив зазначені у протоколі обставини, та пояснив, що 19.11.2022 він не з`явився на реєстрацію до відповідного органу, оскільки був на заробітках у іншому населеному пункті та забув про обов`язок з`явитися на реєстрацію до відділення поліції. При цьому зазначив, що обізнаний із встановленими судом обмеженнями та графіком явок на реєстрацію. Не заперечував, що неодноразово протягом року притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі й за порушення обмежень, встановлених адміністративним наглядом. Визнав, що на нього накладалися стягнення у виді штрафу, які до даного часу ним не сплачені. Адміністративний арешт строком 10 дів він відбув повністю. Зазначив, що стабільного доходу не має, офіційно ніде не працює, заробляє підробітками, кошти витрачає на власні потреби.

Частиною 1 ст. 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме : 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, якщо такі дії вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Частина 2 ст. 187 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, згідно протоколу серії ВАБ № 435941 від 22.11.2022 підтверджується наступними доказами: рапортом від 22.11.2022 (а.с. 4); письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких він вказує, що йому відомо, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд, одним із обов`язків якого визначено необхідність з`являтися до СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП для відмічання. 19.11.2022 він не з`явився на відмітку, оскільки був на заробітках в іншому місті та забув про встановлений обов`язок (а.с.5); листком перевірок, у якому зазначено, що ОСОБА_1 19.11.2022 не з`явився на реєстрацію (а.с. 15-16); встановленим графіком відміток, зокрема у листопаді 2022 , 19.11.2022 (а.с. 6); копією ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 26.05.2022, якою відносно ОСОБА_1 , як особи неодноразово судимої, адміністративний нагляд продовжено строком на шість місяців із відповідними обмеженнями, серед яких - заборонити перебування у місцях, де організовано продаж алкогольних напоїв на розлив; - з`являтися на реєстрацію до Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області щосуботи кожного місяця. У покладенні інших обмежень було відмовлено. (а.с. 7-8); копією постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 діб (а.с.9-10); витягом із ІТС ІППН відносно ОСОБА_1 із зазначенням інформації про притягнення останнього протягом року до адміністративної відповідальності (а.с. 3).

Таким чином, із врахуванням встановлених у справі обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність судом визнається повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню та вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення.

Обираючи вид стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини 2 статті 187 КУпАП передбачено накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, а в разі, якщо за обставинами справи з урахуванням особи порушника застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 інвалідом 1 або 2 групи не являється, працює неофіційно на підробітках, а кошти, які отримує, витрачає на власні потреби.

Слід відмітити, що накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб є неефективним та не призводить до виховання особи в дусі додержання законів України та не запобігає вчиненню ним нових правопорушень. Попередні судові стягнення, накладені на ОСОБА_1 , у вигляді штрафів за порушення ч.1 та 2 ст.187 КУпАП ним не сплачені.

Окрім того, оскільки ОСОБА_1 офіційно не працює, що позбавляє суд можливості застосовування такого виду стягнення як виправні роботи.

Санкція ч. 2 ст. 187 КУпАП, окрім штрафу та виправних робіт, також передбачає альтернативний вид стягнення у виді адміністративного арешту.

Статтею 32 КУпАП визначено, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею). Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Обмежень щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного арешту судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує особу правопорушника, його поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, неодноразове притягнення протягом року до адміністративної відповідальності за порушення обмежень, встановлених умовами адміністративного нагляду, за що його було піддано адміністративним стягненням у вигляді штрафу та адміністративному арешту строком на 10 діб, ставлення до скоєного, яке розцінюється як небажання стати на шлях виправлення, тобто його дії щодо порушення умов адміністративного нагляду носять систематичний характер, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність особи, а також те, що накладення стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб не дало позитивного результату щодо виправлення особою своєї поведінки, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у вигляді адміністративного арешту у межах максимального його строку 15 діб, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 187 КУпАП, що на думку суду буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень у подальшому як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496, 20 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанову суду в частині застосування стягнення у виді адміністративного арешту виконувати після набрання постановою законної сили.

Строк відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту рахувати з моменту фактичного затримання особи.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко