Дата документу 10.11.2022Справа № 554/9983/22
Провадження № 3/554/3600/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі судді Глоби М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяники України, працюючої фізичною особою-підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 09.12.2021 року, о 14 год. 50 хв., перебуваючи в м. Харків, прос. Ювілейний, 44, магазин «Кондитерська», обслуговувала покупця з неправильно надягненою маскою на обличчі, чим порушила правила карантину на території України та Постанову КМУ № 1235, за що передбачена віпдовідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП України.

Дії ОСОБА_1 кваліфуються за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 380233 від 29.12.2021 року, ОСОБА_1 , 09.12.2021 року, о 14 год. 50 хв., перебуваючи в м. Харків, прос. Ювілейний, 44, магазин «Кондитерська», обслуговувала покупця з неправильно надягненою маскою на обличчі, чим порушила правила карантину на території України та Постанову КМУ № 1235, за що передбачена віпдовідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушень, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини (п. 137 Рішення від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11) закріплення строків давності слугує задля забезпечення юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення терміну триваючого правопорушення. В той же час, від правильного визначення моменту, коли правопорушення вважається вчиненим та виявленим залежить можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Триваючим адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності».

Така ж сама правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року у п. 6 якої роз`яснено, що при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст. 38 КУпАП строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають (самоправне зайняття жилого приміщення - ст. 151 КУпАП, порушення або невиконання встановлених правил пожежної безпеки - ст. 175 КУпАП, невиконання обов`язків по вихованню і навчанню дітей - ст. 184 КУпАП та ін.), зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Порушення порушення правил щодо карантину людей, що передбачені Постановою

Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року не є триваючим правопорушенням, а застосування адміністративного стягнення поза межами тримісячного строку з дня його вчинення, є неправомірним.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинила порушення правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях 09.12.2021 року. Справа надійшла до суду для розгляду 15.09.2022 року, після спливу тримісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених у статті 38 КУпАП.

Виключення провадження у справах про адміністративне правопорушення за спливом строків ст. 38 КУпАП є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а метою останньої є доведення вини. Отже, поєднання закриття справи із одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання вини особи за межами строку, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.

Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Тобто, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя М.М. Глоба