Справа № 761/956/22 Головуючий в суді І інстанції - Притула Н.Г.
Провадження № 33/824/1587/2022 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката - Авдєєва Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Авдєєва Б.М., на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04 березня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 04 березня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 грн.20 коп.

Згідно з постановою суду, 11.12.2021 року о 06 год. 40 хв., в м. Києві на вул. Трьохсвятительська, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Subaru» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Авдєєв Б.М. в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що автомобіль «Subary» д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на стоянці, тобто моменту зупинки транспортного засобу не зафіксовано, також апелянт вказує, що з відео не вбачається, що саме ОСОБА_1 був за кермом ТЗ «Subary» д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того звертає увагу, що відеозапис із нагрудної камери працівників поліції є недопустимим доказом, оскільки його було подано до суду з порушенням вимог ч.2 ст.99 КАСУ.

Зазначає, що ОСОБА_1 мав пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте як видно з відео запису, працівники поліції пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, натомість в матеріалах справи відсутнє будь-яке направлення на медичний огляд водія.

Апелянт також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки при розгляді справи вони були відсутні так як було оголошено повітряну тривогу, в телефонному режимі ані захиснику, ані ОСОБА_1 не вдалось дізнатись про результат розгляду справи, лише 18.05.2022 року захиснику стало відомо про винесене рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Авдєєва Б.М.,, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Як убачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 11.12.2021 року о 06 год. 40 хв., в м. Києві на вул. Трьохсвятительська, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Subaru» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 204608 від 11.12.2021 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №5134626 від 11.12.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія, чим порушив ПДР, у зв`язку з чим постановлено притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в розмірі 420 грн;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів в установленому порядку та ОСОБА_1 відразу погодився, однак коли був доставлений спеціальний технічний засіб ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, крім того, з наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння - порушення мови, порушення координації рухів, визнав що він вживав алкогольні напої та постійно спілкувався з працівниками поліції з наміром «вирішити питання».

За клопотанням ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції відкладався розгляд справи та до суду викликались працівники поліції, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення, однак на неодноразові виклики, працівники поліції до суду не з`явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

З урахуванням викладеного вважаю, що на підставі зібраних у справі доказів суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то вважаю їх малопереконливими, оскільки, крім твердження самого ОСОБА_1 , будь-якими матеріалами справи вони не підтверджені.

Зокрема, як вбачається з відеозапису нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, всіляко у спілкуванні з працівниками поліції намагається уникнути притягнення за вчинення адміністративного правопорушення, так спочатку він уникає відповідей на запитання працівників поліції, потім пропонує вирішити ситуацію в незаконний спосіб, постійно телефонує невідомим особам та намагається отримати консультацію, чи підтримку цих осіб у спілкуванні з працівниками поліції, після чого починає говорити, що транспортним засобом не керував, пізніше стверджує, що все ж таки керував, далі на пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння - погоджується, та вже, коли працівники поліції надали йому алкотестер «Драгер» на встановлення стану алкогольного сп`яніння він відмовляється від тестування.

Таким чином вважаю, що посилання апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності,.

Крім того, слід зазначити, що адвокат в апеляційній скарзі посилається на КАСУ, що є неприпустимим, оскільки дане адміністративне провадження розглядається в межах КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність прийнятого рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Авдєєва Б.М. залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04 березня 2022 рокущодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк