ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, що надійшли із Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого столяром у ВЧ-2 м.Жмеринка, за ст.124, ст.122-4 та ч.4 ст. 130 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2022 року о 18 год. 45 хв. в м.Жмеринка по вул..Шевченка, Вінницької області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на велосипедиста, при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1 правил дорожнього руху.

Поліцейським СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції Ягниш Андрієм Володимировичем складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ № 243435 від 08.11.2022 р. за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того 08.11.2022 року о 18 год. 45 хв. в м.Жмеринка по вул..Шевченка, Вінницької області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на велосипедиста, після чого з місця дорожньо-транспортної пригоди зник.

Інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Галкіним Сергієм Сергійовичем складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ № 243462 від 08.11.2022 р. за вчинення правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Також 08.11.2022 року о 18 год. 45 хв. в м.Жмеринка по вул..Шевченка, Вінницької області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив дорожньо-транспортну пригоду з велосипедистом, після чого з місця події зник. Після вчинення порожньо-транспртної пригоди громадянин ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. У встановленому законом порядку був освідуваний в лікарні, результат 1.33% проміле висновок № 497.

Інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Галкіним Сергієм Сергійовичем складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ № 243463 від 08.11.2022 р за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Роздорожний М.І. в судовому засіданні просив закрити справу за наступних підстав. Так до матеріалів справи додано компакт диск, на якому міститься лише кілька відео файлів, із якого вбачається відсутній будь-який неправомірних дій у громадянина ОСОБА_1 ..

Долучений до матеріалів адміністративної справи DVD-R диск вочевидь не містять відеофайлів які б підтверджували обставини справи та суть адміністративного правопорушення вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 .

З цих підстав відеодиск суд повинен визнавати неналежним і недопустимим доказом, оскільки ним не зафіксовано факт керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та не зазначено жодного свідка чи очевидця події вчинення адміністративних правопорушень, котрі б доводили яка факт керування його підзахисним транспортним засобом, вчинення саме ним дорожньо-транспортної пригоди, оскільки крім пояснень водія ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 не доводять вину його підзахисного. Крім того, захисник наголосив і на те що схему місця ДТП складено із процесуальним порушенням, у ній не зазначено понятих, які були присутні при огляді місця події, окрім наявних підписів невідомих осіб, та жодного учасника огляду місця події, хоча на відео доданого до матеріалів справи присутні лікарні, чути голос матері неповнолітнього, та приймає участь і сам неповнолітній, можливо постраждалий ОСОБА_2 і його матір.

Що стосується факту залишення водієм ОСОБА_1 місця ДТП, слід наголосити і на те, що фактично можливо дорожньо-транспортна пригода і сталася, хоча працівниками поліції не було оглянуто навіть і транспортний засіб, який міг бути причетним до ДТП, тобто автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_1 , який фігурує у формулюванні правопорушень, однак зі слів самого ОСОБА_1 після можливого вчинення ДТП він підходив до хлопця та пропонував надати допомогу, однак останній відмовився від допомоги і наголосив на те що з ним все, таке вбачається і з письмових пояснень учасників ДТП, а тому можна прийти і висновку що і факту пригоди як такої не сталося, про що свідчить і відсутність у протоколі в графі потерпілих осіб, зазначення будь яких осіб постраждалих внаслідок ДТП.

Крім того, враховуючи відсутність доказів факту вчинення ДТП, саме водієм ОСОБА_1 , як наслідок постає і відсутність вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, тобто вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі.

ОСОБА_1 вину визнав у вчинених адміністративних правопорушень частково, просив суворо не карати, та подав усне клопотання про об`єднання вказаних адміністративних справа в одне провадження. Крім того надав суду наступні пояснення, що дійсно керував транспортним засобом, однак він впевнений що дотримувався правил дорожнього руху України, та неповнолітній ОСОБА_2 скоріш за все сам винний у вчиненій ДТП, оскільки просив не викликати працівників поліції, зазначивши що з ним все добре, та сам просив вибачення що виїхав на дорогу і порушив вимоги ПДР України, тому він сам як водій і не викликав поліцію враховуючи нормальну поведінку хлопця, однак на вигляд велосипедист теж був випивший.

Також водій ОСОБА_1 додатково повідомив суду, що вживав по приїзду додому спиртне тому як до нього додому прийшли друзі та вони всі разом випили спиртного, аби знав що в подальшому буде проходити освідування на предмет вживання алкоголю через незначну пригоду з велосипедистом, то алкоголь би ні в якому разі не вживав. Просив справу в частині притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП закрити.

Відповідно до ч.1 ст.36 КУпАП України при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд вважає за необхідне об`єднати вказані справи про вчинення адміністративних правопорушень ст.124, ст.122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП особою ОСОБА_1 в одну адміністративну справу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі. Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, норма ч. 4 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, відповідно який пунку нормативно-правового акту порушила особа, щодо якої складено протокол.

При цьому, в порушення зазначених норм в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 243463 від 08.11.2022 не вказано про порушення вимоги пункту чи підпункту Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, як при складані протоколів про адміністративне правопорушення за статтями 124, 122-4 та частини 4 статті 130 КУпАП, а також схеми місця дорожньо транспортної пригоди, не зазначені жодний свідок, очевидець та потерпілий у фіксуванні вказаних правопорушень, що є порушенням ст. 256 КУпАП.

Також висновок № 497 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.11.2022 року, як у ньому зафіксовано складений о 20 год. 05 хв. відповідно до направлення, яке при матеріалах справи відсутнє, яке надійшло о 20 год. 00 хв. 08.11.2022 року, однак із вивчених в судовому засіданні відео доказів вбачається що час проведення освідування на предмет вживання алкоголю водієм ОСОБА_3 , зафіксований на боді камері о 20 годині 45 хвилин, що аналогічно і вбачається на відео на годиннику у приймальному відділенні КНП «Жмеринська ЦРЛ», тому враховуючи складання даного медичного документу у невідповідності до дійсності тобто з порушенням, суд вважає даний доказ недопустимим.

Враховуючи вищевикладене суддя вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП підялягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суддя, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, що підтверджується, зібраними по справі доказами в їх сукупності, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 243462 від 08.11.2022, серії ААБ № 243435 від 08.11.2022, письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншими доданими до протоколу доказами, хоча які і містять певні порушення норм як матеріального так і процесуального права, та щирим визнанням вини водієм ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності з призначенням на підставі ст. 36 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 33-35, 122, 124, 130, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП притягнути його до адміністративної відповідальності, призначивши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 243463 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.