Номер провадження 3/523/8159/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2022 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Бузовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2022 р. близько 22 год 00 хв знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 посварилась з своїм колишнім співмешканцем ОСОБА_2 , з яким у них спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час конфлікту ОСОБА_2 разом з працівниками поліції намагались забрати малолітню ОСОБА_3 .. На підставі вищезазначеного ОСОБА_2 подав заяву до поліції, що стало підґрунтям для складання поліцейськими протоколів серії ВАВ №126856 та серії ВАВ №124311 про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.184КУпАП та ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, свою вину в вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що між нею та заявником ОСОБА_2 існує конфлікт, щодо спілкування батька з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не сплатою заявником аліментів на утримання дитини.

Адвокат ОСОБА_4 Садіков О.О. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, оскільки до матеріалів справи не долучено медичного висновку про факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та відсутні жодні належні докази щодо невиконання нею батьківських обов`язків по догляду за дитиною. З малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 поводиться чемно та фізичного насильства ніколи відносно неї не вчиняла.

Відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї, встановлена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути або була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 вищезазначеного закону під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддею встановлено про те, що матеріали справи не містять доказів конкретних дій (психологічного чи фізичного впливу) з боку ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які пов`язанні з домашнім насильством, щоб з урахуванням положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» утворювали б об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідність до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, зібраними доказами не підтверджується в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки обставини, зазначені в матеріалах справи, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли та спростовуються письмовими та усними поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника.

У відповідність до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суддя вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.1 ст.184 КУпАП, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 251,247,173-2, 184 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч.1 ст.184 КУпАП- закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: