ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2022 Справа №607/16166/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №734627 від 09 листопада 2022 року, громадянка ОСОБА_1 09 листопада 2022 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме виражалась в його сторону нецензурними словами, погрожувала вчинити бійку, штовхала та шарпала за одяг, перебуваючи у п`яному вигляді, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному та фізичному здоров`ю.

Також, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №734629 від 09 листопада 2022 року, громадянка ОСОБА_1 09 листопада 2022 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, у присутності неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст. 1 Розділу 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психічному та фізичному здоров`ю.

Крім цього, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №734628 від 09 листопада 2022 року, громадянка ОСОБА_1 09 листопада 2022 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, у присутності неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , чим порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст. 1 Розділу 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психічному та фізичному здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги, що у провадженні судді знаходиться три справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження.

У судове засідання 17 листопада 2022 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідно до ст. 268 КУпАП відсутні обставини, які б не давали суду можливості розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 була повідомлена про місце і час розгляду справи на 17 листопада 2022 року об 11 год. 00 хв., клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило, справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дані правопорушення, та чи винен ОСОБА_1 у їх вчиненні, судом досліджено наявні у справі докази:

-протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАВ №734627 від 09 листопада 2022 року, серії ВАВ №734629 від 09 листопада 2022 року та серії ВАВ №734628 від 09 листопада 2022 року, зміст яких викладено вище;

-рапорт інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Настина В.В. від 09 листопада 2022 року, у якому вказано, що 09 листопада 2022 року о 02 год. 17 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що її вітчим ОСОБА_7 у нетверезому стані б`є її маму. Заявниця очікує працівників поліції на сходовій клітці, в квартирі перебувають 8 річна сестра та дідусь. Працівниками поліції при відпрацюванні повідомлення виявлено ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_1 , яка перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння та скаржилася на біль в носі. Повідомлено ЕМД. ОСОБА_1 доставлено до травмпункту, де їй було встановлено діагноз ЗЧМТ, закритий перелом кісток носа, ОСОБА_1 вирішила проходити СМЕ. Крім цього, ОСОБА_2 повідомив, що під час конфлікту, який виник з його співмешканкою, ОСОБА_1 ображала його нецензурною лексикою, наносила ляпаси. Під час даного конфлікту були присутні діти;

-рапорт інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Настина В.В. від 09 листопада 2022 року, у якому вказано, що 09 листопада 2022 року о 08 год. 09 хв. надійшло повідомлення від поліцейської Поліни Перхалюк про те, що 09 листопада 2022 року близько 02 год. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство відносно співмешканця ОСОБА_8 , в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

-пояснення ОСОБА_2 від 09 листопада 2022 року, у яких він вказав, що 09 листопада 2022 року близько 12 год. його співмешканка ОСОБА_1 повернулась додому в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 ліг спати та перед тим дав ОСОБА_1 картку з грошовими коштами. Надалі ОСОБА_1 взяла пляшку горілки, об`ємом 0,7 л та розбудила його, щоб розпивати разом алкоголь. Після цього, він, співмешканка ОСОБА_12 та власник квартири ОСОБА_13 разом розпили алкоголь, який принесла ОСОБА_12 . Згодом ОСОБА_12 почала вчиняти сварку, під час якої ображала його нецензурною лайкою та нанесла декілька ляпасів по обличчі. ОСОБА_2 просив її припинити, однак ОСОБА_12 не реагувала. Зазначені дії відбувались близько 02 год. Діти під час конфлікту присутні не були, оскільки знаходились в іншій кімнаті;

-виписку №272 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради від 09 листопада 2022 року, згідно з якою ОСОБА_2 встановлено діагноз розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація неускладнена, легкий ступінь алкогольного сп`яніння;

-пояснення ОСОБА_14 від 09 листопада 2022 року, у яких він вказав, що він, ОСОБА_15 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої, згодом між ОСОБА_16 та ОСОБА_12 виникла сварка, однак, хто її розпочав, йому не відомо. Вони ображали один одного нецензурною лайкою та між ними розпочалась шарпанина, а він почав їх розбороняти. Діти були присутні під час конфлікту. ОСОБА_12 штовхала та шарпала ОСОБА_16 , а ОСОБА_15 штовхав та шарпав ОСОБА_12 , під час цього ймовірно вдарив її у носа, однак самого удару він не бачив;

-протоколами про застосування поліцейського піклування від 09 листопада 2022 року;

-форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09 листопада 2022 року, винесену щодо кривдника ОСОБА_2 , в якому вказано постраждалою особою ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Проте, належні докази на підтвердження вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутні.

Так, на підтвердження вини надано лише пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_14 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_14 та ОСОБА_1 разом вживали алкогольні напої, надалі у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого вони штовхались, шарпались та ОСОБА_2 зламав носа ОСОБА_1 . До того ж, із долученої до матеріалів справи форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09 листопада 2022 року, вбачається, що вона винесена щодо кривдника ОСОБА_2 , в якому вказано постраждалою особою ОСОБА_1 . Відтак, вказані пояснення не можуть бути однозначними доказами вчинення 09 листопада 2022 року ОСОБА_1 домашнього насильства.

Крім того, у ОСОБА_1 діагностовано ЗЧМТ, перелом носа. Дитина викликала працівників поліції у зв`язку з тим, що «тато бив маму».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі, й закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, в рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що презумпція невинуватості насамперед є процесуальною гарантією у кримінальних справах, але сфера застосування цього принципу значно ширша: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. Презумпція невинуватості є одним із аспектів справедливого судового розгляду.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , та вчинення такого домашнього насильства, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 36, 173-2, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/16166/22 (провадження №3/607/7732/2022), за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/16167/22 (провадження №3/607/7733/2022) та за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/16170/22 (провадження №3/607/7736/2022), присвоївши об`єднаним справам №607/16166/22 (провадження №3/607/7732/2022).

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяН. М. Сташків