ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1135/22 Справа № 415/5458/21 Суддя у 1-й інстанції - Грибанова Л.О Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

захисника Морозова В.Ю.

апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 06 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судові витрати у сумі 454,00 грн.

Відповідно до встановлених судом обставин, 15 липня 2021 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, правопорушник ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ГАЗ-66», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вулиці Вокзальній міста Лисичанська, з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, котра не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук тощо), в порушення вимог п.2.5 ПДР України від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 06 вересня 2021 року скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду, оскільки співробітниками поліції не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог процесуального закону, оскільки в останньому відсутні повні анкетні дані свідків, в матеріалах справи відсутній повний фрагмент відеозапису з нагрудної камери поліцейських, а також дані про відсторонення від керування транспортним засобом

Вважає, що об`єктивних доказів вчинення ним правопорушення матеріали справи не містять, а протокол та рапорт співробітника поліції не можуть слугувати належним доказом у вчиненні правопорушення, оскільки на пропозицію поліцейського пройти огляд він погодився.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що судовий розгляд проведено без його участі, про місце, дату та час розгляду він належним чином повідомлений не був. Зазначає, що про оскаржувану постанову суду він дізнався 13 жовтня 2021 року з Єдиного реєстру судових рішень, після чого в установлений законом строк подав апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеному в режимі відеоконференції, захисник підтримав доводи апеляційної скарги та просив постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 06 вересня 2021 року судовий розгляд проведено без участі ОСОБА_1 , дані про вручення копії постанови останньому в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що необізнаність про мотиви суду об`єктивно унеможливлювали складання апеляційної скарги, беручи до уваги, що доводи апелянта про те, що з повним текстом постанови він ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 жовтня 2021 року, після чого в десятиденний строк подав апеляційну скаргу, матеріалами справи не спростовуються, з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя, вважаю за можливе повити строк апеляційного оскарження.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були виконані, висновок суду першої інстанції про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами. Доводи захисту про порушення працівниками поліції вимог проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними та спростовуються наданими матеріалами.

Так, переглядом наявного у матеріалах справи відеозапису встановлено, що під час оформлення процесуальних документів щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано йому пройти відповідний медичний огляд, на що він погодився, сів до патрульного автомобіля та разом із поліцейськими прослідував до медичного закладу. Разом із тим, під час подорожі ОСОБА_2 змінив свою думку та у салоні патрульного автомобіля відмовився від проходження огляду, а після зупинки вказаного автомобіля також підтвердив свою відмову у присутності понятих. Крім того, факт відмови від проходження огляду підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що 15.07.21 в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я (а.с.3, 4).

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735, у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З зазначеного вбачається, що пропозиція пройти огляд на місці зупинки транспортного засоби, особами у яких виявлено ознаки наркотичного сп`яніння за допомогою спеціалізованих приладів вказаною Інструкцією не передбачена. Крім того, здійснення такого дослідження передбачає тривалу процедуру та використання спеціального обладнання, якого співробітники поліції не можуть мати на місці зупинки транспортного засобу. У зв`язку із цим дії співробітників поліції у межах притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідають вимогам закону та порядку огляду, встановленому Інструкцією, а доводи апелянта про зворотне є бізпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, поліцейські не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я, хоча і склали відповідне направлення (а.с. 2).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить усі необхідні анкетні дані учасників, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частини є безпідставними.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_2 присутності двох свідків та на відео відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому будь - яких заперечень чи зауважень він не висловлював.

Також з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не заперечував факту керування транспортним засобом та дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наявний в матеріалах справи відеозапис є належним та допустимим доказом, а доводи апелянта про те, що відеозапис не є безперервним та не відображає відомостей про вчинення правопорушення, є безпідставними, оскільки всі обставини, що мають значення, із цього відеозапису вбачаються, а процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 06 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця