П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 селище Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Гришко О.Я., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції №2 Лубенського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер суду не відомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

19.09.2022 року близько 9 год. 43 хв. ОСОБА_1 в смт. Оржиця Лубенського району Полтавської області по вул. Центральна, керував автомобілем «Фольксваген гольф 3», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в КНП «Оржицька лікарня».

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Черниш Є.А. пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений незаконно і просив суддю закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника зводяться загалом до наступного. Захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом. За твердженням захисника транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено особою у поліцейському одязі, який назвався «Залатою», при цьому підтверджуючих документів щодо наявності у нього повноважень відповідно до Закону України «Про поліцію» до матеріалів справи не надано, а протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським Харченком Ю.П. Суддя критично відноситься до цього твердження захисника, оскільки законодавством не визначено, що протокол про адміністративне правопорушення має складати саме поліцейський, який зупинив транспортний засіб. Захисник також вказує, що поліцейські не роз`яснюють ОСОБА_1 його права та обов`язки як особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Суддя не приймає до уваги вказаного, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис про те, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться за викликом в Оржицькому районному суді. Після цього у протоколі міститься підпис ОСОБА_1 , підпис останнього про ознайомлення з протоколом міститься і у кінці протоколу. Зауваження щодо змісту протоколу на той час у ОСОБА_1 були відсутні. Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права роз`яснюються саме при складанні протоколу. При цьому на відеозаписі, що доданий до протоколу, частину сказаного поліцейським ОСОБА_2 під час складання протоколу у службовому автомобілі нечутно.

Захисник стверджує, що проведення огляду на стан сп`яніння має право проводити виключно поліцейський, який має спеціальне звання, а у матеріалах справи відсутні відомості, що «Залата» є поліцейським та має спеціальне звання. Суддя не приймє до уваги ці пояснення, оскільки в цьому випадку огляд на стан сп`яніння проводився лікарем у медичному закладі.

Захисник вказує, що в протокол про адміністративне правопорушення відомості про номерний знак автомобіля яким керував ОСОБА_1 були внесені не при складанні протоколу, а пізніше, що є порушенням порядку складання протоколу і є, на думку захисника, підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та допустимим доказом. Крім того захисник вказує, що з такими доповненнями ОСОБА_1 і його захисника не було ознайомлено, що, на думку захисника, є істотним порушенням права на захист. Суддя констатує, що у наданому захисником другому екземплярі протоколу про адміністративне правопорушення відсутні відомості про номерний знак транспортного засобу, однак недопустимість протоколу як доказу в частині зазначення номерного знаку не тягне автоматично недопустимість відомостей протоколу у іншій частині. Крім того, номерний знак автомобіля, яким керував ОСОБА_1 зафіксований на відеозаписі, який додано до протоколу, крім того, на відео під час складання протоколу на запитання поліцейського Харченка Ю.В. про номерний знак автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , останній чітко і однозначно його називає і названий номер збігається з номером на відео. Суддя констатує, що при складанні протоколу було порушено право ОСОБА_1 на ознайомлення з доповненнями, які були внесені до протоколу пізніше, однак суд також констатує, що у сторони захисту було достатньо часу для підготовки до участі в справі після ознайомлення з вказаними доповненнями до протоколу, оскільки справа відкладалася для витребування певних доказів. Захисником також не обґрунтовано, яким чином вказане доповнення до протоколу перешкодило ефективному захисту особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник вказує, що в протоколі вказано, що огляд на стан сп`яніння проведено у Оржицькій ЦРЛ, в той час як у висновку про стан сп`яніння зазначено, що відповідний огляд був проведений у КНП «Оржицька лікарня». Суддя приходить до висновку, що некоректно зазначена назва лікувального закладу не впливає на висновок про те, що відповідна особа дійсно (поза розумним сумнівом) проходила огляд на стан сп`яніння в КНП «Оржицька лікарня», що узгоджується з іншими доказами у справі та зі змістом відеозапису.

Захисник вказує, що лікар, який проводив огляд не роз`яснив ОСОБА_1 порядок проведення такого огляду, однак, як вбачається з відео, лікар роз`яснив останньому в достатній мірі суть процедури і ознайомив останнього з результатами такого огляду.

На переконання судді не впливає на висновок про те, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння в указаний у відповідному висновку і акті день і час, і описка у написанні прізвища особи, що притягається до адміністративної відповідальності у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2 від 19.09.2022 року («Даценоо» замість « ОСОБА_3 ») та відсутність часу в графі «Дата та точна година огляду» (оскільки в цьому ж висновку зазначено, що він складений о 10 год. 03 хв.), та вказівки номеру акта медичного огляду.

Залишає суддя поза увагою і твердження про те, що алкотестер не пройшов відповідне калібрування, що перед продуттям алкотестера ОСОБА_1 палив цигарки, оскільки огляд проводився відповідним чином уповноваженим на це лікарем, тому показання алкотестера не мають вирішального значення для висновку про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Не приймає суддя до уваги і повідомлення захисника про те, що лікар не ознайомив ОСОБА_1 з результатами медичного огляду, оскільки у відповідному висновку є підпис останнього.

Суддя не приймає до уваги зауваження захисника до процесу відеофіксації та до приладу, яким здійснювалась така фіксація, оскільки відео складається з двох безперервних файлів, які долучені до матеріалів справи належним чином. Твердження захисника про те, що недодання до матеріалів справи відеозапису, який було зафіксовано на відеокамеру поліцейського ОСОБА_2 є порушенням законодавства, не ґрунтується на нормах закону, оскільки законодавством не визначено, який саме відеозапис необхідно додавати до протоколу. Невідповідність часу, який вказаний на відеозаписі, часу, який зафіксовано у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2 від 19.09.2022 року також не впливає на висновок, щодо того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки на відео працівник медичного закладу при оформленні вказаного висновку чітко і однозначно зазначає, що цей висновок складений о 10 год. 03 хв.

Суддя не вважає, що, як стверджує захисник, що відсутність акту відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем є доказом того, останній не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується доказами у справі у їх сукупності: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245351, в якому, зокрема, міститься запис ОСОБА_1 про те, що він з протоколом ознайомлений, результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager від 19.09.2022 року, з якого вбачається, що за допомогою Alcotest 6810, прилад № ARDE-0113, тест № 2081 ОСОБА_1 19.09.2022 року о 10 год 03 хв пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та його результат становить 1,25 ‰; результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager від 19.09.2022 року, з якого вбачається, що за допомогою Alcotest 6810, прилад № ARDE-0113, тест № 2082 ОСОБА_1 19.09.2022 року о 10 год 21 хв пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та його результат становить 1,15 ‰; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.09.2022 року, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6321, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2 від 19.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції щодо обставин вчинення даного адміністративного правопорушення.

Суд визнає недопустимим доказом копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №195534 від 19.09.2022, оскільки суду не надано доказів того, що ця постанова набрала законної сили.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України", суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Таким чином суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих доказів ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винного, з метою запобігання вчинення подібних правопорушень у подальшому, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи дану норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 23, 24, 3334, 40-1, 247, 251, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя