Справа № 448/1182/21 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В.
Провадження № 33/811/1073/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь держави 496 грн 20 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 05.09.2021 о 23:30 год на 75 км автодороги М-11 Львів-Шегині на території Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом - автомобілем марки «LAND ROVER FREELANDER», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку - відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Мостиського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування вказує про те, що лише 25.08.2022 його захисником було отримано повний текст постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року, що підтверджується розпискою про тримання копії даної постанови, відтак вважає що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, та такою, що прийнята з неправильними застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт категорично заперечує свою вину, та вказує, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, а свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення були зацікавленими особами, оскільки були потерпілими внаслідок ДТП.

Крім цього, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не складався у його присутності, примірника такого він не отримував, свідків, які вказані у даному протоколі на місці не було. При цьому, на відеозаписі, які знаходяться у матеріалах справи вбачається, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не були присутніми під час ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наголошує, що на відеозаписі події відсутній факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, також відсутній процес складання та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак такий відеозапис не підтверджує подію та склад адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке б мав виписати поліцейський на місці події.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи складені з грубими порушеннями і не можуть вважатись належними та допустимими доказами.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Голубінка Л.В. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаних осіб в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними вказаними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273525 від 06.09.2021 (а.с.1); письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 у їх (свідків) присутності у зазначений в протоколі час та місці відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку(а.с.4,5); відеозаписі події (а.с.3).

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, згідно протоколу про адміністративні правопорушення, 05.09.2021 о 23:30 год на 75 км автодороги М-11 Львів-Шегині на території Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом - автомобілем марки «LAND ROVER FREELANDER», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273525 від 06.09.2021 складений щодо ОСОБА_1 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Обставини викладені у протоколі підтверджуються і відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, з якого убачається, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що останній відмовився від проходження такого огляду.

Доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в матеріалах справи, ні в апеляційному суді, при цьому, апеляційний суд вважає, що такі слід оцінювати критично, як обрану лінію захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З відеоматеріалів, долучених до протоколу чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Покликання в апеляційній скарзі, що відеозапис не містить зафіксованої події в повному обсязі, не можна вважати безумовною підставою для скасування постанови.

Той зміст, який міститься на дисках є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що в матеріалах справи не міститься направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так як, відповідно до розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається тоді, коли водій погодився пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук