Провадження № 33/4823/250/22
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Попсуйка Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 20 лютого 2022 року, о 16 год. 27 хв., по вул. Савчука, 7-А, в м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати і закрити провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що жодних доказів з приводу саме керування ним транспортним засобом матеріали справи не містять, при цьому працівники поліції не могли об`єктивно бачити водія, що ставить під сумнів їх пояснення. А тому, вимога працівників поліції про проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставною. Зазначає, що автомобілем керував його знайомий, порушень правил дорожнього руху не було, а в подальшому вони помінялися місцями у салоні транспортного засобу, працівники поліції під`їхали, коли автомобіль стояв уже під гаражем.

Звертає увагу, що працівники поліції йому не дали можливості скористатися правом на допомогу адвоката, чим було порушено його право на захист, а також не допитали свідка ОСОБА_2 , пояснення якого мають важливе значення у даній справі.

На думку апелянта, відеозапис з місця події не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапис.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.02.2022 серії ААБ № 308822, 20 лютого 2022 року, о 16 год. 27 хв., ОСОБА_1 в м. Чернігові, по вул. Савчука, 7-А, керував автомобілем ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився в присутності двох свідків (а.с.86).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де останні зазначили, що в їх присутності ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря та за допомогою приладу Драгер відмовився (а.с. 89, 90).

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ним автомобілем, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Як убачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з другорядної дороги на зустрічну смугу руху виїздить в бік поліцейських автомобіль ВАЗ з невпевненою траєкторією руху; автомобіль поліції одразу ж розвертається та слідує за автомобілем ВАЗ. Транспортний засіб зупинився біля гаражу і стоїть ще з увімкненими стоп-сигналами задніх ліхтарів. Одразу із-за керма виходить саме ОСОБА_1 . Після спілкування з водієм, на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 на відеозаписі працівникам поліції не вказував на особу ОСОБА_2 , який був начебто з його слів за кермом транспортного засобу.

Більше того, з даного відеозапису слідує, що поліцейські неодноразово виказували хвилювання з приводу стану здоров`я ОСОБА_2 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля і спав, а коли останній вийшов з авто, то ледве тримався на ногах і не міг йти. Тому суд першої інстанції правильно критично поставився до пояснень свідка ОСОБА_2 , оскільки його пояснення протирічать зібраним у справі доказам. До того ж, даний свідок є товаришем ОСОБА_1 , і на думку апеляційного суду, намагається у такий спосіб допомогти останньому уникнути відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта з приводу відсутності даних щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, є необґрунтованими, оскільки ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Крім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо.

У даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом першої інстанції в сукупності з іншими доказами.

Доводи апелянта, що працівники поліції не дали йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката, чим було порушено його право на захист, є непереконливими.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Посилання апелянта на незаконні дії працівників поліції є безпідставними, оскільки будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції щодо нього, останній не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Відтак, доводи апелянта є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний