Справа № 163/540/22 Провадження №33/802/634/22 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія:ч.6 ст.481 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Красовського В.Б.,

представника Волинської митниці Держмитслужби Пікалюка М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Красовського В.Б. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 15 січня 2018 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби він увіз автомобіль марки «Mercedes-Benz E300» номерний знак НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 15 січня 2019 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено Волинською митницею 26 квітня 2022 року на митному посту "Ягодин" Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

На вищевказану постанову судді захисником Красовським В.Б. подано апеляційну скаргу, у якій апелянт просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення захисника, який підтримав апеляцію і просив скасувати судове рішення, представника митниці, який заперечив доводи апеляційної скарги і просив постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

Згідно з нормами ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при постановленні рішення суддею дотримані.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доказами, дослідженими судом.

Положення ст.103 МК України визначають, що тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з ч.1 ст.380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Системний аналіз приписів статей 7 та 458 МК України вказує на те, що порушення митних правил вчиняються не тільки за наявності вини особи, а й з певною протиправною метою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у тому, що він як власник транспортного засобу, використовуючи його для особистих потреб, неодноразово перебуваючи в Україні та здійснюючи оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, був зобов`язаний і міг знати про порядок увезення на митну територію України транспортних засобів іноземної реєстрації.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 26.04.2022 № 0471/20500/22, 15 січня 2018 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 увіз автомобіль марки «Mercedes-Benz E300» номерний знак НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 15 січня 2019 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено Волинською митницею 26 квітня 2022 року на митному посту "Ягодин" Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 також підтверджується витягами з модуля «Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску», витягом з АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, витягом з ЄАІС ДМСУ, службовою запискою інспектора митниці.

При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, правопорушник з моменту ввезення на територію України автомобіля 15.01.2018, неодноразово в`їжджав та виїжджав з України. При цьому ввезений автомобіль не вивіз та не повідомив митний орган про неможливість вивезення автомобіля.

Доводи апелянта про безпідставність кваліфікації дій його підзахисного за ч.6 ст.481 МК України є необґрунтованими з огляду на таке.

Порушення митних правил, передбачене ч.6 ст.481 МК України, належить до триваючих правопорушень.

Місцевий суд правильно констатував, що строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 15 січня 2019 року, а з 16 січня 2019 року почалася бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Триваюче правопорушення вважається закінченим з моменту його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Закон №2612-VІІІ від 08.11.2018 набрав чинності з 25.11.2018. А зміни до ст.481 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Згідно положень Закону №2725-VІІІ термін вступу в дію зазначених змін збільшено до 270 днів.

Редакція ч.6 ст.481 МК України набрала чинності з 22 серпня 2019 року.

Вказане правопорушення було виявлено митницею 26.04.2022 (а.с.1-4).

Отже, правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , закінчене 26.04.2022, тобто вже під час дії ч.6 ст.481 МК України.

Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, дослідивши усі докази в справі, суддя дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та обґрунтовано визначив йому стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень, передбачене санкцією даної норми закону.

Посилання захисника на порушення прав ОСОБА_1 під час складання щодо нього протоколу є необґрунтованими.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.492 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

А приписами частини 2 даної статті регламентовано, що особи, які беруть участь у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Як убачається із протоколу про порушення митних правил від 26.04.2022, він складений щодо ОСОБА_1 в його присутності та містить його власноручні пояснення по суті протоколу, викладені англійською мовою. Також наявний переклад його пояснень на українську мову: «З протоколом згідний, доповнень немає» (а.с.1-4).

В цей же день було відібрано і пояснення у ОСОБА_1 , які він виклав іноземною мовою. Пояснення також перекладено (а.с.5).

Інспектор Волинської митниці Таран І.В., яка вказана у протоколі про порушення митних правил, як перекладач, показала в місцевому суді, що ОСОБА_1 в неї особисто нічого не запитував, та не просив про роз`яснення. Вона лише засвідчила, що йому зрозумілий зміст протоколу та зауважень немає.

Також варто відзначити, що положеннями ч.3 ст.503 МК України визначено, що як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Тому твердження сторони захисту про те, що інспектор митниці ОСОБА_3 не могла бути перекладачем, суперечать приписам Митного кодексу України.

Як убачається зі змісту протоколу про порушення митних правил від 26.04.2022, він повністю відповідає вимогам ст.494 МК України (а.с.1-4).

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд також вважає необґрунтованими.

Що ж стосується тверджень апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 , то вони також є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи.

Так, вимогами ч.1 ст.498 МК України передбачено, що особи, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, під час розгляду справи порушення митних правил у суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

Як убачається із матеріалів справи, відразу після складання щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил (26.04.2022), а саме вже 29.04.2022 ним було укладено договір про надання правової допомоги із адвокатом Красовським В.Б., що підтверджується ордером №1043693 (а.с.30). Та вже 05 травня 2022 року захисником було подано заперечення на протокол про порушення митних правил (а.с.23-27).

Під час розгляду справи місцевим судом захисник також приймав участь в судовому розгляді, а тому на переконання суду апеляційної інстанції право на захист ОСОБА_1 порушено не було.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Красовського В.Б. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов