Справа № 727/6750/22
Провадження № 3/727/2815/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.51 ч.2 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.51 ч.2 КпАП України.

Так, 30.07.2022 року близько 20 год. 45 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «Най-Най», що в м.Чернівці по вул.І.Франка, 16 здійснив крадіжку пляшки горілки 0,5л «Немирів», вартістю 71 грн. 34 коп. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано уповноваженим органом за ч.2 ст.51 КпАП України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав. Викладені в протоколі обставини підтвердив. Просив суворо не карати.

Згідно з вимогами ч.1 ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно положень ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як було встановлено судом, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.08.2022 року серії ВАВ №075403, 30.07.2022 року близько 20 год. 45 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «Най-Най», що в м.Чернівці по вул.І.Франка, 16, здійснив крадіжку пляшки горілки 0,5л «Немирів», вартістю 71 грн. 34 коп. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано уповноваженим органом за ч.2 ст.51 КпАП України.

Щодо обґрунтування кваліфікації правопорушення за частиною 2 ст. 51 КпАП України.

Частина 2 статті 51 КпАП України передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Так, уповноважена посадова особа Національної поліції, складаючи відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.51 КпАП України, виходила з того, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КпАП України, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено копію постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КпАП України.

При цьому, вказаною постановою провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КпАП України, було закрито у зв`язку з малозначністю та обмежено відносно нього усним зауваженням.

Проте, відповідно до вимог ст.24 КпАП України, усне зауваження не є видом адміністративного стягнення, отже вказаною постановою не доведено, що ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КпАП України протягом року .

З викладеного вбачається, що посадова особа, яка складала протокол не вірно кваліфікувала дії ОСОБА_1 .

Разом з тим, у КпАП України відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, та набрала чинності для України 11.09.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Ця стаття не є перешкодою для судового розгляду, а також для покарання будь-якої особи за будь-яку дію чи бездіяльність, яка на час її вчинення становила кримінальне правопорушення відповідно до загальних принципів права, визнаних цивілізованими націями.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.51 КпАП України не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч.1 ст.51 КпАП України, перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення зафіксованих в протоколі.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КпАП України.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, іншими матеріалами справи та його поясненнями у судовому засіданні.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, її майновий та сімейний стан.

На підставі наведеного та керуючись ст. 40-1, 51, 283 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 ч.1 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.