ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 33/818/1327/22 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст. 470 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , з участю його захисника - адвоката Крячка О.В., без участі представника митниці, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Валках (в режимі відеоконференції) справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 170 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420, 40 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 10 2018 року гр. України ОСОБА_1 був ввезений на митну територію України через МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування автомобіль «OPEL OMEGA-B-CARAVAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , (країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина) VIN-код: № НОМЕР_2 , з метою транзиту. Згідно з вимогами статті 95 Митного кодексу України термін вивезення вищевказаного транспортного засобу до 07 11 2018 року включно.

У зв`язку з відсутністю інформації щодо вивезення за межі митної території України вищезазначеного транспортного засобу особистого користування, заведення справи про порушення митних правил або звернень особи з приводу аварії або дії обставин непереборної сили у відношенні вищевказаного транспортного засобу, ввезеного в митному режимі «транзит», листом Слобожанської митниці Держмитслужби від 02 03 2020 року громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано з`явитися до Слобожанської митниці Держмитслужби для надання пояснень стосовно порушення терміну транзитного перевезення, який встановлено статтею 95 Митного кодексу України.

У визначений термін громадянин України ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби не з`явився, документів, що підтверджують факт вивезення транспортного засобу, аварії або настання дії обставин непереборної сили, не надав; вищевказаний автомобіль у встановлений статтею 95 Митного кодексу України не вивезено.

По даному факту у відношенні гр-на України ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП № 0483/80700/20 від 22 03 2020 року за ознаками ч. 6 ст. 470 МК України. Вищезазначений автомобіль у зв`язку з його відсутністю не вилучався.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування постанови суду першої інстанції та про закриття провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі. Крім того, протокол складено з порушенням вимог ст. 494 МК України, оскільки з його змісту незрозуміло коли саме було вчинено правопорушення через незазначення його дати.

Зазначає, що якщо виходити з твердження митного органу про те, що ОСОБА_1 повинен був вивезти транспортний засіб за межі митної території України до 07 11 2018 року, то днем правопорушення є наступний день, а саме 08 11 2018 року. Станом на вказану дату діяла інша редакція статті 470 МК України.

На підставі викладеного вважає, що митний орган склав протокол про порушення митних правил, зазначивши у ньому склад адміністративного правопорушення, який на момент вчинення цього правопорушення не існував, через що не вбачає підстав притянення його до відповідальності за цією нормою.

Крім того, апелянт просить поновити йому пропущений строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Крячко О.В. просив про задоволення апеляційної скарги та про закриття провадження відносно ОСОБА_1 .

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника правопорушника, який просив про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Так, відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Частиною 3 статті 3 МК України передбачено, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

У Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 02 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 28 жовтня 2018 року ввіз на територію України автомобіль особистого користування. Строк вивезення ОСОБА_1 автомобіля з митної території України закінчився 07 11 2018 року. Автомобіль до теперішнього часу ОСОБА_1 з митної території України не вивіз.

Констатації підлягає факт того, що станом на 08 11 2018 року діяла ст. 470 МК України у редакції закону № 2177-VІІI від 03 грудня 2017 року, відповідно до якої ця стаття мала три частини. Згідно частини третьої цієї статті, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

08 листопада 2018 року прийнято Закон України№ 2612-VIII«Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», яким статтю 470 МК України було змінено та доповнено, в тому числі, частиною шостою такого змісту: «Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.».

Закон № 2612-VIII набрав чинності 22 серпня 2019 року.

Протокол про ПМП № 0483/80700/20 відносно ОСОБА_1 було складено митним органом 22 03 2020 року. Датою ж ввезення останнім на територію України автомобіля особистого користування, вказано 28 10 2018 року. Вказано, що строк вивезення ОСОБА_1 автомобіля з митної території України закінчився 07 11 2018 року.

Проте, дати початку вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення митний орган у протоколі про порушення митних правил не вказав.

Отже, за наявних у матеріалах справи даних можливо лише допускати, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, яка не існувала станом на час вчинення ним правопорушення та фактично через бездіяльність митного органу по оформленню протоколу за ч.3 ст. 470 МК України він притягнутий до відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, санкція якої передбачає більш суворе стягнення в тому числі і конфіскацію майна, чим санкція ч. 3 ст. 470 МК України, яка діяла на момент вчинення правопорушення.

На думку апеляційного суду вказана ситуація правовідносин з державним органом могла виникнути з причин, які залежали не від волі ОСОБА_1 , а від бездіяльності органу митниці.

На переконання апеляційного суду, погіршувати правове становище ОСОБА_1 при притягненні його до адміністративної відповідальності від причин які не залежали від його волі було поспішним.

Стаття 294 КУпАП не обмежує суд апеляційної інстанції доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Крім того, в своїх поясненнях ОСОБА_1 вказує, що транспортний засіб «OPEL OMEGA-B-CARAVAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вибув з його володіння (а.с. 36-38).

Вказаному факту митним органом належної уваги та додаткової перевірки надано не було.

Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне та неточне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом належними та допустимими здобутих по справі доказів в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Вищевказані порушення, суд першої інстанції залишив поза увагою, чим не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та передчасно постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.470 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову Київського районного суду м. Харкова від 23 11 2020 року, а матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 направляє митному органу, для дооформлення та додаткової перевірки, під час якої, в залежності від встановленої дати початку перебігу та виявлення правопорушення слід визначитися який закон діяв на час його вчинення та за наявності підстав, направити справу до Київського районного суду м. Харкова для прийняття рішення у відповідності до норм КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання правопорушника ОСОБА_1 про поновлення йому процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 23 11 2020 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст. 470 МК України, - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 23 11 2020 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст. 470 КУпАП, скасувати.

Апеляційну скаргу правопорушника, - задовольнити частково.

Матеріали даної справи повернути Начальнику відділу митного оформлення "Гоптівка" митного поста "Магістральний" Слобожанської митниці Держмитслужби України для додаткової перевірки та дооформлення з питань, зазначених в мотивувальній частині даної постанови.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило