Справа № 161/7524/22
Провадження № 3/161/2555/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.05.2022 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 734862, серії ВАБ № 734863 та серії ВАБ № 734891, складні 27.05.2022 року відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 734862 від 27.05.2022 року, ОСОБА_1 , 27.05.2022 року близько 17:20, вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно «швагра» ОСОБА_2 , в присутності його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чим завдав останнім душевних та психологічних страждань, а також фізичного болю. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 734863 від 27.05.2022 року, ОСОБА_1 , 27.05.2022 року близько 17:20, вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно «швагра» ОСОБА_2 , в присутності свого малолітнього племінника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чим завдав останньому душевних та психологічних страждань, які полягали у сильному плачу та переляку. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 734891 від 27.05.2022 року, ОСОБА_1 , 27.05.2022 року близько 18:30, в АДРЕСА_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, будучи в агресивному та збудженому стані, невиконував законних вимог працівника поліції припинити вчиняти домашнє насильство стосовно свого «швагра», при цьому, висловлювався нецензурно, погрожував поліцейським молотком та не надав документів в умовах воєнного стану. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від неї на адресу суду не надходили.

Крім того, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.07.2022 року відносно ОСОБА_1 застосовано привід, який Луцьким РУП ГУНП у Волинській області виконаним не був та про причини його невиконання суду не повідомлено.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Вищевказана норма містить відсилку на положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який, у свою чергу, визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Із наведеного слідує, що адміністративній відповідальності за ст. 173-2 КУпАП можуть бути піддані лише ті особи, на яких поширюється дія ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено сферу дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Зокрема, у ч. 2 вищевказаної норми закріплено коло осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання.

При складенні адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП працівники поліції встановили, що ОСОБА_1 є рідним братом дружини (нар. «швагром») ОСОБА_2 .

Однак, в силу приписів ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не являються особами (по ступеню родства) на яких поширюється дія даного Закону.

Разом з тим, у діях ОСОБА_1 , які мали місце 27.05.2022 року близько 18:30, в АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_2 , та були вчинені в присутності малолітнього сина останнього, можуть бути наявні подія та склад іншого адміністративного правопорушення, однак не вчинення домашнього насильства.

Також варто зауважити, що у протокола про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 734862 та серії ВАБ № 734863 від 27.05.2022 року не розкрито суть об`єктивної сторони інкримінованого за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП правопорушення, а саме: в чому проявлялися дії ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до спричинення останнім душевних та психологічних страждань, а також фізичного болю.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Із наведеного слідує, що вчиненню злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, повинна передувати протиправна поведінка особи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 734891 від 27.05.2022 року, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення злісної непокори саме внаслідок вчинення домашнього насильства, однак склад правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях останнього відсутній, що виключає наявність підстав стверджувати про вчинення ним злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

Натомість, висловлювання нецензурною лайкою та погрози поліцейським можуть містити подія та склад іншого адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, ст. 173 КУпАП.

У свою чергу, будь-які докази, які б свідчили про ненадання ОСОБА_1 в розпорядження інспектора поліції своїх документів, матеріали справи не містять.

За наведених ообставин, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП відсутні докази, які б беззаперечно вказували на наявність в його діях події та складу інкримінованого діяння.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП.

Керуючисьч. 1 ст. 173-2, ст. 185, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська