Справа №191/2539/22
Провадження № 3/191/775/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в АТ «Укрзалізниця», РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2022 року з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №057862 від 01.10.2022 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 01.10.2022 року о 00:30 годині в м. Синельникове, по вул. Гвардійській, 74 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD ESCAPE реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на бодікамеру.

До початку судового засідання від захисника адвокат Наконечної Т.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення ААД №057862 від 01.10.2022 року, складений відносно водія ОСОБА_1 за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Наданий працівниками поліції до протоколу DVD-R-диск з відеозаписом подій, захисник вважає неналежним та не допустимим доказом, оскільки з відеозапису не вбачається, що водій ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, як і не вбачається, що транспортний засіб було зупинено поліцейськими, навпаки підтверджує, що водій не здійснював керування транспортним засобом, автомобіль стояв припаркований на узбіччі, а ОСОБА_1 перебував на території подвір`я за адресою АДРЕСА_2 разом із двома чоловіками, один із яких мешкає за вказаною адресою.

У даному випадку поліцейський склав протокол за фактом керування водієм ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Розглядаючи справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього доказів, можливо дійти до висновку, що факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння поза розумним сумнівом не доведений.

Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, захисник прохала провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

У сьогоднішньому судовому засіданні ОСОБА_1 клопотання свого захисника про закриття провадження у справі підтримав та просив його задовольнити, а також пояснив суду, що напередодні подій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, приїхав разом з ОСОБА_2 додому до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Там вони разом вживали алкогольні напої. Через деякий час він почув, що до двору під`їхало авто, вийшовши на вулицю він побачив, що це був поліцейський автомобіль. Вони почали запитувати чиє авто стоїть поруч із подвір`ям. Це був його автомобіль, він стояв на габаритних вогнях, він не керував своїм автомобілем, тому поліція безпідставно склала протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснив, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 приїхав до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 , напередодні подій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення приблизно о 20:00 годині. Вони разом вживали алкоголь приблизно до 23:00 години. Авто ОСОБА_1 стояло за двором на габаритах. ОСОБА_1 зателефонував своїй дружини, щоб забрала їхнє авто. Коли вони чекали на подвір`ї дружину ОСОБА_1 , до двору під`їхав поліцейський автомобіль на проблискових маячках. Поліцейські почали запитувати чий автомобіль стоїть біля двору, почали розмовляти особисто із ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що напередодні подій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення приблизно о 20:00-21:00 годині він разом із ОСОБА_1 приїхали додому до ОСОБА_3 , авто лишили за двором. Приблизно до 00:00 години вони всі разом вживали алкогольні напої. Потім до двору під`їхав поліцейський автомобіль, працівники поліції почали запитувати чиє авто стоїть поруч із двором, вони сказали, що воно належить ОСОБА_1 . Поліцейські почали говорити, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, але такого не було, авто стояло весь час біля двору. Коли поліцейські перевіряли документи, свідок був присутній, але потім відійшов.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.5 ПДР України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №057862 від 01.10.2022 року, який складено відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено, що 01.10.2022 року о 00:30 годині в м. Синельникове, по вул. Гвардійській, 74 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD ESCAPE реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на бодікамеру.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак наявний у справі відеозапис з бодікамери поліцейського не зафіксував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Усі події на відео 01.10.2022 року почалися саме з моменту, коли останній знаходився біля свого автомобіля, що стояв, а також зі звернення працівника поліції до ОСОБА_1 , в якому він повідомляє, що є свідки, які можуть підтвердити, щодо керування останнім автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Також свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечили факт керування ОСОБА_1 01.10.2022 року транспортним засобом на час появи працівників поліції. Те, що на час появи працівників поліції приблизно о 00.00 годин він перебував в стані алкогольного сп`яніння вони не заперечували, але вказали, що приїхав ОСОБА_1 за вказаною адресою приблизно о 20.00-21.00 годині 30.09.2022 року в тверезому стані.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом 01.10.2022 року о 00.30 годині в стані алкогольного сп`яніння, оскільки, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , надані під час розгляду справи, вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом FORD ESCAPE реєстраційний номер НОМЕР_2 , а знаходився біля домоволодіння №74 по вул. Гвардійській в м. Синельникове, та не був зупинений працівниками поліції під час керування.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 01.10.2022 року о 00:30 годині, що виключає подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України через відсутність в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката Наконечної Тетяни Миколаївни про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.І. Окладнікова