28.11.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/775/22
Провадження № 3/533/343/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Лобач М.С.; особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працююча, заміжня, на утриманні має неповнолітніх дітей 2011, 2014, 2019 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася, групи інвалідності не має,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.11.2022 02 листопада 2022 року о 18 години 40 хвилин громадянка ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, а саме: розбила скло у будинку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Потерпілим у справі згідно протоколу про адміністративне правопорушення вказаний ОСОБА_3 , який у судове засідання не з`явився та власні пояснення чи докази не надав. Матеріальну шкоду правопорушенням не заподіяно.

Громадянка ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою не визнала, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення категорично заперечувала. Пояснила, що 02.11.2022 вона була цілий день у с. Гайове, де купляла свинину у свого дядька ОСОБА_4 . Близько 17.00 повернулася додому у с. Лутовинівку разом зі своєю тіткою ОСОБА_5 . З її дітьми до цього часу сиділа сусідка ОСОБА_6 , яка після її повернення додому пішла до себе додому на деякий час, а потім повернулася, та вони утрьох готували тушонку. Сусідка пішла до себе додому без чогось десять до закінчення комендантської години. Просила сусідку допитати як свідка, оскільки їй достеменно відомо, про те, що 02.11.2022 увесь вечір вона була вдома та не била нікому вікна. Також пояснила, як власну версію, причини подання на неї такої заяви з боку ОСОБА_3 неприязними відносинами з ним та його дружиною ОСОБА_7 , які не повертають їй борг, що, на її думку, й могло спровокувати конфлікт з їхнього боку.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_8 , суддя встановила таке.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази у справі, покази свідків та пояснення особи, суддя дійшла таких висновків.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення від 08.11.2022 серії ВАВ № 435512, з яким не погодилася ОСОБА_1 ; рапорт інспектора сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 02.11.2022 про отримання заяви та реєстрацію в ЄО за № 1947 від 02.11.2022 як хуліганство (ст. 296 ч. 1); протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.11.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких 02.11.2022 близько 18.40 год. до його помешкання прийшла гр. ОСОБА_9 та розбила скло на вікні, після чого пішла у невідомому напрямку, сварка не відбувалася, сума збитку 200,00 грн.

Свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою ОСОБА_1 , у судовому засіданні підтвердила покази, надані ОСОБА_1 щодо перебування останньої вдома у день та час, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як час вчинення дрібного хуліганства, що полягало у розбитті скла у будинку громадянина ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 .

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознаки означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. Оскільки ОСОБА_1 заперечувала факт вчинення нею правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне, а з матеріалів справи, неможливо без сумніву встановити, що вона дійсно вчинила правопорушення, у якому звинувачується, то унеможливлюється притягнення останньої до відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

Зважаючи на той факт, що заява від потерпілого надійшла до органу поліції 02.11.2022, а протокол про адміністративне правопорушення був складений тільки через 6 днів, й ОСОБА_1 не визнавала свою вину, орган поліції повинен був перевірити версії обох учасників правопорушення та зібрати додаткові докази на підтвердження вини особи, яку звинувачено у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Самого лише повідомлення потерпілої особи недостатньо для доведення вини особи у вчиненні тих, чи інших дій.

Наведені факти свідчать про недостатність доказів у справі, які б підтверджували існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних, достатніх та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

З урахуванням наведених обставин слід дійти висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу і події інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 173, п. 1 ч. 1 ст. 247, статями 251-252, 256, 276, 279, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир