ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1453/22 Справа № 196/438/22 Суддя у 1-й інстанції - Бабічева Л.П. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подану на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України,генеральний директор ТОВ АБК Дніпро, юридична адреса якого смт.Царичанка, вул.Царичанська,168,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1634КпАП України,

встановила:

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 року генеральний директор ТОВ АБК Дніпро ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1634КпАП України і на нього накладено стягнення у вигляді попередження та стягнутий у прибуток держави судовий збір 496,2 грн.

Судом встановлено, що 24 червня 2022 року за податковою адресою: смт.Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області, вул.Царичанська,168, під час проведення камеральної перевірки ТОВ АБК Дніпро, генеральним директором якого є ОСОБА_1 , було встановлено порушення пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51 та пп.б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року у частині несвоєчасного повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян за РНОКП , а саме: несвоєчасно подано податкову звітність про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за формою 4-ДФ за 1 квартал 2021 року надано 18.05.2022 року із граничним строком подання 11.05.2021 року; за 2 квартал 2021 року - надано 17.05.2022 року, із граничним строком подання 09.08.2021 року; за 3 квартал 2021 року надано 17.05.2022 року, із граничним строком подання 09.11.2021 року; за 4 квартал 2021 року надано 17.05.2022 року, із граничним строком подання 11.05.2022 року, про що складений акт камеральної перевірки від 24.06.2022 року №158/32-00-04-03-36710304.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений по поважним підставам строк оскарження зазначеної постанови, скасувати її та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Зазначає при цьому, що він не був присутнім під час розгляду матеріалів про адміністративне провадження щодо нього, оскільки перебував у відрядження (копію наказу додано до апеляційної скарги). Дізнався про зміст постанови, отримавши її копію

11 жовтня 2022 року і подав апеляційну скаргу.

Вважає, що на момент розгляду справи судом першої інстанції сплинуди передбачені ст.38 КпАП України строки притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки кожний випадок несвоєчасного подання податкової звітності є самостійним складом правопорушення, і, враховуючи зазначені у акті камеральної перевірки граничні строки подання кожного разу такої звітності, правопорушення відбувалось 12.05.2021 року, 10.08.2021 року, 1011.2021 року, 10.02.2022 року та 12.05.2022 року (коли звітність не була подана у встановлені законом строки).

Відповідно, тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності станом на 05.09.2022 року сплинув і суд повинен був застосувати вимоги закону та закрити провадження по справі без встановлення провини особи у його скоєнні.

Дослідивши витребувані із Царичанського районного суду Дніпропетровської області матеріали справи про адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.1634КпАП України, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.3 ст.294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається із матеріалів провадження, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , який станом на 05.09.2022 року перебував у відрядженні, про що свідчить надана ним апеляційному суду копія наказу № CZ00000009 від 05.09.2022 року.

Судом першої інстанції копія уваленого рішення була направлена 07.09.2022 року (а.п.32) і апелянт її отримав 11.10.2022 року, подавши апеляційну скаргу 20.10.2022 року.

Зазначені обставини можуть свідчити про поважність підстав пропуску передбачених ст.294 КпАП України строків апеляційного оскарження постанови суду та, відповідно, мають бути поновлені.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як встановив суд першої інстанції, 24 червня 2022 року за податковою адресою: смт.Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області, вул.Царичанська,168, під час проведення камеральної перевірки ТОВ АБК Дніпро, генеральним директором якого є ОСОБА_1 , було встановлено порушення пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51 та пп.б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року у частині несвоєчасного повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян за РНОКП , а саме: несвоєчасно подано податкову звітність про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за формою 4-ДФ за 1 квартал 2021 року надано 18.05.2022 року із граничним строком подання 11.05.2021 року; за 2 квартал 2021 року - надано 17.05.2022 року, із граничним строком подання 09.08.2021 року; за 3 квартал 2021 року надано 17.05.2022 року, із граничним строком подання 09.11.2021 року; за 4 квартал 2021 року надано 17.05.2022 року, із граничним строком подання 11.05.2022 року, про що складений акт камеральної перевірки від 24.06.2022 року №158/32-00-04-03-36710304.

Судове рішення ухвалене на підставі, зокрема, даних протоколу про адміністративне правопорушення від 04.07.2022 року; копії запрошення та копією акту від 04.07.2022 року №105/32-04-03-03 щодо неявки у визначений у запрошенні час ОСОБА_1 для складання, ознайомлення, підписання та отримання протоколу про

адміністративне правопорушення;копії акту камеральної перевірки від 24.06.2022 року №158/32-00-04-03-36710304; копії наказу 03.10/2016 від 04.10.2016 року про призначення генерального директора.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 інкримінується порушення податкового законодавства у вигляді декілької самостійних дій по несвоєчасному поданню до податкової інпекціїї квартальних звітів і ці правопорушення вважаються вчиненими на наступний день після зазначеного у законодавстві граничного строку їх подання.

Зокрема, такими датами вчинення правопорушень є 12.05.2021 року, 10.08.2021 року, 10.11.2021 року, 10.02.2022 року та 12.05.2022 року (коли звітність не була подана у встановлені законом строки).

Відповідно, станом на 05.09.2022 року передбаченим законом 3-місячний термін притягнення особи до адміністративної відповідальності сплинув і справа повинна бути закритою провадженням на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Норми ч.2 ст.38 КУпАП визначають, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої

рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

З урахуванням вищенаведеного, постанова Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.1634КпАП України, підлягає скасуванню, на підставі ст.294 КпАП України, із ухваленням нової постанови, якою слід закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1634 КпАП України на підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є слушними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.38,294 КпАП України, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1634 КпАП України, скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.1634 КпАП України на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун