КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3473/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 548463 від 06 вересня 2022 року - 06 вересня 2022 року о 12 год. 10 хв., ОСОБА_1 керував автобусом, «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по просп. М. Бажана, 38, у м. Києві, який використовував для надання послуг із перевезення пасажирів на комерційній основі за маршрутом "Київ-Лохвиця" без відповідних дозвільних документів які засвідчують використання автобуса на даному маршруті на законних підставах, чим порушив вимоги ст. 39 ЗУ "Про автомобільний транспорт" і ПКМУ №176 від 18.02.1997 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Одночасно із зверненням до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому зазначає, що оскаржувана постанова винесена 30 вересня 2022 року. ОСОБА_1 одержав її електронною поштою 05 жовтня 2022 року. Первинна апеляційна скарга була подана захисником-адвокатом Галушко С. С. до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва в межах встановленого ст. 289 КУпАП десятиденного строку з дня винесеного оскаржуваної постанови. Постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року апеляційну скаргу повернуто захиснику-адвокату Галушку С. С., оскільки до ордеру про надання правової допомоги адвокатом не було додано витягу з договору про надання правничої допомоги, засвідченого підписами сторін. В подальшому, недоліки апеляційної скарги було усунуто.

Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, відповідно клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення, протокол, рапорт поліцейського та два фото не є належними доказами, оскільки не підтверджують вину ОСОБА_1 , містять неправдиву інформацію про вчинення ним адміністративного правопорушення. Зазначає, що він не є суб`єктом підприємницької діяльності, не є автомобільним перевізником, у зв`язку з чим не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення за порушення порядкупровадження господарської діяльності без відповідного дозвільного документа, що засвідчує використання автобуса на маршруті на законних підставах. Наголошує також на тому, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що він здійснював господарську діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 вересня 2022 року о 12 год. 10 хв., ОСОБА_1 керував автобусом, «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по просп. М. Бажана, 38, у м. Києві, який використовував для надання послуг із перевезення пасажирів на комерційній основі за маршрутом "Київ-Лохвиця" без відповідних дозвільних документів які засвідчують використання автобуса на даному маршруті на законних підставах, чим порушив вимоги ст. 39 ЗУ "Про автомобільний транспорт" і ПКМУ №176 від 18.02.1997 року, в результаті чого відносно нього було складено протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 548463 від 06 вересня 2022 року.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази для встановлення вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Згідно ст. 3 Закону України «Про автомобільний транспорт», цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів, а статтею 60 цього ж Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників щодо надання послуг з перевезень пасажирів передбачена відповідальність.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно ч.1 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

В матеріалах справи міститься рапорт інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Крота Юрія, з якого вбачається 06 вересня 2022 року в ході проведення профілактичних заходів щодо дотримання карантинних умов у сфері пасажирських перевезень, відпрацювання заходів контролю дотримання перевізниками та водіями Правил дорожнього руху та Правил перевезення пасажирів у м. Києві, на проспекті Миколи Бажана, 38, було виявлено водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи автобусом Mercedes-Benzдержавний номерний знак НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів на комерційній основі за маршрутом "Київ-Лохвиця", без відповідних дозвільних документів, які засвідчують використання автобуса на даному маршруті на законних підставах. Чим порушив ст. 39 ЗУ "Про автомобільний транспорт", ЗУ "Про ліцензування", ПКМУ № 176. Пасажири, які були у салоні автобуса, категорично відмовилися надавати будь-які пояснення (а.с. 2).

Матеріали справи також містяться два фото на яких зображено автомобіль Mercedes-Benzдержавний номерний знак НОМЕР_1 , а також те, що в салоні автомобіля перебували пасажири (а.с. 3).

Протокол про адміністративне правопорушення ГП № 548463 від 06 вересня 2022 року, відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушенні. Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не здійснює будь-яку підприємницьку діяльність, не є автомобільним перевізником, не заслуговують на увагу, оскільки, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. ОСОБА_1 не надав жодних пояснень суду, на предмет свого звинувачення, а саме, що за люди сиділи у його автівці, наявності у нього ліцензії або причини її відсутності під час перевезень.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ліцензії на здійснення пасажирських перевезень, є необґрунтованими, оскільки саме на нього покладено обов`язок надання таких документів на вимогу правоохоронних органів.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що фото, які містяться в матеріалах справи не мають позначки дати і часу здійснення фотофіксації події та/або їх виготовлення та взагалі відсутній будь-який опис цих фото, не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції, оскільки на фото зображений автомобіль ОСОБА_1 , та пасажири які в ньому перебувають.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, суд першої інстанції повною мірою дослідив наявні в матеріалах справи докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, висновки суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.П. Сушко