Номер провадження 3/521/8905/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Лічмана Л.Г.,

при секретарі Блохіні М.Ю.,

за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Назарова О.М.,

розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 083927 від 15.08.2022 р. вбачається, що 07.08.2022 р. о 17 годині 04 хвилини у м. Одесі по вул. Нескучна, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 330, номерний знак НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР № 000663 від 13.08.2022 р., що зафіксовано на портативні відеореєстратори № 471407, 474605.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення. ОСОБА_1 повідомив, що 07.08.2022 р. о 17годині 00 хвилин по вул. Нескучна м. Одеси його зупинили поліцейські та їм здалося, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд у медичному закладі, так як був впевнений у своєму стані. Там ОСОБА_1 здав сечу у одну ємність, після чого його відвезли на вулицю, де лишився автомобіль. Від керування транспортним засобом його не відсторонено, водійське посвідчення не вилучалось. Наступного місяця ОСОБА_1 стало відомо, що відносно нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вдома ОСОБА_1 не знаходиться, так як перебуває в лавах Збройних Сил України і з 24.02.2022 р. приймає участь у війні в зоні бойових дій у Херсонській області. При цьому, до поліції ОСОБА_1 не викликали, права не роз`яснювалися, з висновком медичного огляду на стан сп`яніння його не ознайомлювали. Таким чином протокол складено незаконно.

При цьому, у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 , адвокат Назаров О.М., який провадження у справі просив закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, надавши відповідне письмове заперечення. Адвокат Назаров О.М. вказує, що адміністративний протокол складено за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому є незаконним. ОСОБА_1 не було ознайомлено з протоколом, відсутні докази отримання копії протоколу. Матеріали справи не містять доказів запрошення ОСОБА_2 для складення протоколу, а тому ОСОБА_2 не міг бути присутнім під час складення протоколу, оскільки перебуває в зоні проведення бойових дій. У подальшому, копія протоколу не надсилалася ОСОБА_2 . В адміністративному протоколі не вказані ознаки наркотичного сп`яніння. До протоколу не долучено направлення на огляд водія в медичний заклад. Під час складення протоколу особі не були роз`яснені права, передбачені ст. 55, 56, 59 Конституції України. До суду не додано доказів, що протокол складено посадовою особою і що ця особа уповноважена на вчинення таких дій. Документи на право керування не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування не видавався. Під час огляду на стан сп`яніння зразки біологічного матеріалу ОСОБА_1 відібрано лише в одну ємність, а не дві, як передбачено п. 10 Інструкції від 09.11.2015 р. ОСОБА_2 не був ознайомлений зі змістом висновку № 000663 в присутності працівника поліції. Поліцейські не відсторонили водія від керування транспортним засобом. Відеозапис є незаконним та не відображає процесу написання документу, а тому є неналежним та недопустимим доказом по справі. До матеріалів справи долучено диск з відеозаписом без зазначення на який прилад зафіксовано відеозапис події, копію цього запису не підписано кваліфікованим цифровим підписом, на відео відсутні зазначення номеру технічного пристрою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Матеріали справи містять наступні докази:

-довідку згідно інформаційного порталу Національної поліції від 22.08.2022 р., відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2022 р. № 000663, складеного КНП «ООМЗПЗ» ООР, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;

-відеозаписи з портативних відеореєстраторів № 471407, 474605.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12- рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, відповідно до п. 1, 3, 4, 6 розділу I Інструкції ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 9 розд. ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розд. ІІ Інструкції).

Згідно п. 3, 4, 7-8, 12-13, 15, 22 розд. ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Зі змісту відеозаписів з портативних відеореєстраторів № 471407, 474605, наданих співробітниками поліції, вбачається, що 07.08.2022 р. о 17 годині 04 хвилини у м. Одесі по вул. Нескучна, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 330, номерний знак НОМЕР_2 , та його зупинено поліцейськими за порушення ПДР. На думку поліцейських у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, пов`язані зі станом очей. ОСОБА_1 повідомив, що є військовим, втомився, оскільки перебував у наряді. У зв`язку з зазначеним ОСОБА_1 запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки повідомив, що нічого не вживає. В подальшому ОСОБА_3 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 доставлено поліцейськими до КНП «ООМЗПЗ» ООР, де ОСОБА_1 здав біологічний матеріал сечу. ОСОБА_1 повідомлено, що результат огляду буде виготовлено 13.08.2022 р., на що ОСОБА_1 повідомив, що буде відсутній в м. Одесі. Після проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 доставлено назад за місцезнаходженням його автомобіля. Також матеріали відеозаписів містять відеозапис з портативного відеореєстратора 474521, де поліцейський 15.08.2022 р. у приміщенні УПП в Одеській області оголошує, що на запрошення поліцейських до УПП в Одеській області Негрескул А.Ю. не з`явився, та у зв`язку з отриманим висновком про результати його огляду на стан наркотичного сп`яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Аналогічні вимоги викладені у вказаних вище Інструкціях.

З аналізу вказаних положень закону можна дійти висновку, що складання такого протоколу в обов`язковому порядку відбувається на місці вчинення правопорушення, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у присутності особи, яка притягається до відповідальності за адміністративне правопорушення, з роз`ясненням останньому його прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, наданням можливості надати свої пояснення, врученням копії протоколу.

Втім, наявний у справі протокол серії ААД № 083927 про вчинення 07.08.2022 р. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, складений лише 15.08.2022 р., тобто більш ніж через тиждень після виявлення правопорушення та без присутності особи, яка притягається до відповідальності, що не відповідає приписам ст.ст. 254, 256 КУпАП, якими визначено 24 години для складання протоколу та передбачено його складання у присутності особи, яка вчинила правопорушення, роз`яснення останній її прав, і не передбачене складання такого протоколу у відсутність цієї особи.

Більш того, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 259 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення не на місці вчинення правопорушення допускається лише в разі неможливості скласти його на місці події, зокрема, при вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані про нього.

Згідно матеріалів даної справи, особу водія ОСОБА_1 було встановлено на місті зупинки транспортного засобу і до поліції він не доставлявся, отже не було передбачених законом підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення у підрозділі поліції.

07.08.2022 р. ОСОБА_1 неодноразово повідомлялося поліцейським, що він є військовослужбовцем. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 тимчасово не працює.

Разом з тим, згідно з текстом протоколу висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 не повідомлявся та не вручався, оскільки відсутня відмітка про такі дії або застереження про відмову останнього від отримання висновку, що суперечить положенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкції. Зокрема, таке порушення передбаченої процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння позбавило ОСОБА_1 права на оскарження висновку про стан сп`яніння.

Крім того, всупереч твердженням поліцейського, що зафіксовано на відеозаписі з портативного відеореєстратора 474521, матеріали справи не містять доказів повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції на визначені дату та час.

Також поліцейські, вважаючи, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Також, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані відсторонити від керування транспортними засобами (вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування).

Проте, матеріали справи не місять жодного доказу того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування, а також акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання.

Отже, факт невідсторонення водія від керування свідчить про відсутність підстав для підозри ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Наведене вище свідчить про порушення поліцейськими порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та порядку проведення огляду на стан сп`яніння, а відтак, зміст протоколу не відповідає дійсності і протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у справі, так як отриманий з порушенням закону.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначених вимог закону не дотримались.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені суддею, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь ОСОБА_1 . У зв`язку із цим, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, суд критично оцінює твердження адвоката Назарова О.М., що до протоколу не долучено направлення на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, що протокол складено посадовою особою і що ця особа уповноважена на вчинення таких дій. В даному випадку вказані твердження не впливають на визначення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відсутність у справі направлення ОСОБА_2 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я та інших вищевказаних обставин не є таким порушенням порядку доказування фактичних обставин адміністративного правопорушення, за яке останній притягається до відповідальності. Так само не заслуговують на увагу твердження, що біологічний матеріалів відібрано у одну ємність, а не у дві, оскільки доказів цього суду не надано та є показаннями виключно ОСОБА_1 .

Доводи адвоката Назарова А.Ю., що до матеріалів справи долучено диск з відеозаписом без зазначення на який прилад зафіксовано відеозапис події, копію цього запису не підписано кваліфікованим цифровим підписом, на відео відсутні зазначення номеру технічного пристрою не відповідають дійсності. Матеріали відеозаписів містять позначення у нижній частині зображення, що відеофіксація здійснена на портативні відеореєстатори № 471407, 474605, з зазначенням дати та часу відеофіксації. При цьому, здійснення відеофіксації поліцейськими не суперечить «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: