ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 жовтня 2022 рокуСправа №: 695/1853/22
Номер провадження 3/695/1491/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, що надійшли із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.07.2022, серії ААБ №158019, ОСОБА_1 17.7.2022р. о 02 год. 10 хв. на 91 км. автодороги Бориспіль-Запоріжжя керував ТЗ марки Volkswagen Transporter, н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер», результат становив 1.28%.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

24.10.2022р. від захисника Соловйова О.С., адвоката Сизька Д.Б. до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі, у якому захисник Соловйова О.С. вину останнього заперечував та вказував на невірне з`ясування працівниками поліції усіх обставин по справі. Відповідно до вказаного клопотання ОСОБА_1 16.07.2022р. повертався на належному йому автомобілі в с. Матвіївку та в дорозі вказаний автомобіль зламався. Тривалий час він намагався відремонтувати його самостійно, однак з приходом ночі він ці спроби припинив та вирішив йти пішки до села. Через деякий час його зупинили військовослужбовці та заборонили продовжувати рух під час комендантської години, а тому він був змушений повернутися назад до свого автомобіля, де повечеряв, вжив алкогольні напої та ліг спати. Близько 04 год. ранку 17.07.2022 на місце події прибули працівники поліції, які не дивлячись на всі пояснення ОСОБА_1 змусили його пройти огляд на стан сп`яніння та склали даний протокол про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду матеріалів справи захисник Соловйова О.С., адвокат Сизько Д.Б. вину ОСОБА_1 заперечував та вказував, що останній автомобілем не керував, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення. Твердження ОСОБА_1 підтверджуються зібраними доказами, зокрема письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та відео зйомкою, які додані працівниками поліції до матеріалів справи. За таких підстав вважав за необхідне провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Суддя, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи додано протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ №158019 від 17.07.2022р.; результат тесту №4468 на стан алкогольного сп`яніння приладом Alcotest 6810 № ARCD -0561, результат якого склав 1.28%; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; окреме письмове пояснення ОСОБА_2 ; DWD-диск з відеозаписом проходження ОСОБА_4 огляду на стан сп`яніння, який зроблений із службового автомобіля працівників поліції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст.. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, на що вказував Європейський суд з прав людини по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» ( заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» ( заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність в тому числі за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На виконання вимог ст.. 266 КУпАП до матеріалів справи додано диск з відеозаписом проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Переглядом вказаного відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння, а складення протоколу про адміністративне правопорушення, заповнення пояснень від імені свідків, проводиться поліцейським самостійно. При цьому на відео добре чутно як військовослужбовець вказує, що нічого не бачив, бо виявили ОСОБА_1 інші військовослужбовці, які вже змінились із чергування.

Як вбачається із доданих письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , який також зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, останній заступив на чергування близько 04 год. 17.07.2022р. та вказав, що біля їхнього посту вже стояв транспортний засіб, який був зупинений ще його товаришем, який уже змінився та саме він почувши запах алкоголю у водія викликав працівників поліції.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом 17.07.2022р. о 02 год. 10 хв., а сам протокол про адміністративне правопорушення був складений о 04 год. 25 хв.. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння був проведений о 04 год. 18 хв..

При цьому ні працівники поліції ні свідки, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення не були свідками факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортуй також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що прямо вказував Пленум Верховного Суду України в п.27 Постанови від 23.12.2005 № 14.

У своєму рішенні по справі №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Жодних доказів факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом матеріали не містять.

Отже матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають, адже не містять жодних доказів факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем.

Сукупність вказаних обставин викликає сумнів у достовірності наданих працівниками поліції доказів на доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення, адже надані докази є суперечливими та неповними.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи не винуватості особи.

Разом із тим у своєму рішенні Конституційний Суд України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.. 69 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного так і міжнародного законодавства.

Отже, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.