Провадження №3/512/597/22
ПОСТАНОВА

24 жовтня 2022 рокусмт.Саврань

Суддя Савранського районного суду Одеської області Бростовська Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 Відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

24.10.2022р. до Савранського районного суду надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , який згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №109596 від 06.10.2022р. притягається до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, далі протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 05.10.2022р. приблизно о 17год. 30хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив дрібне хуліганство адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст.173 КУпАП.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказав, що 05.10.2022р. приблизно о 17год. вживав спиртні напої разом з ОСОБА_2 , з яким в нього виникла суперечка, під час якої вони ображали один одного нецензурною лайкою, а після того, як ОСОБА_2 його декілька разів штовхнув, він викликав поліцію, в присутності якої від написання заяви та проходження судово-медичної експертизи відмовився (а.с.4).

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 05.10.2022р. приблизно о 17год. він знаходився за місцем проживання ОСОБА_1 , де вони разом розпивали спиртні напої, після чого в них виникла суперечка на вулиці, під час якої вони ображали один одного брутальною лайкою та штовхалися, що, як він зазначає, не завдало фізичного болю (а.с.5).

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 05.10.2022р. приблизно о 17год. до нього до дому прийшов ОСОБА_2 , з яким він в цей день вживав алкогольні напої, і почав з нього вимагати гроші, внаслідок чого між ними виникла суперечка, в результаті якої ОСОБА_2 декілька разів його штовхнув та вдарив по обличчю і вибив йому зуби, через що він і зателефонував в поліцію.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, яким є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Тобто дії особи, які можна кваліфікувати як дрібне хуліганство, мають відбуватися лише в громадських місцях.

Громадським місцем, відповідно до визначення, наведеного в ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», є частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З матеріалів справи вбачається, та підтверджується наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні поясненнями про те, що суперечка, під час якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ображали один одного нецензурною лайкою, відбувалася на території домогосподарства ОСОБА_1 , яке відповідно до наведеного вище визначення не відноситься до громадського місця.

З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства, а тому дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, який полягає у неповазі до суспільства, прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі.

З пояснень, наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні, встановлено, що суперечка між ним та ОСОБА_2 виникла на побутовому грунті без жодних хуліганських мотивів, що виключає можливість кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

Суддя також зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про свідків, які могли б підтвердити обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 цієї статті визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.280 цього Кодексу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

За змістом ч.1 ст.251 КУпАП одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, однак, він сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні через те, що не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» N39598/03 від 21.07.2011р.). Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

У справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99) суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В матеріалах справи відсутні докази, які б передбачали такий рівень доказування, що не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку з чим неможливо встановити в його діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Про закриття провадження в адміністративній справі суд виносить постанову (п.3 ч.1 ст.284 КУпАП).

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення за є.у.н.512/759/22 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за ст.173 КУпАП провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області (ч.ч.2, 3 ст.294 КУпАП).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.