Справа № 755/9249/22
Провадження №: 3/755/5118/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має на утриманні сина 2008 року народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 262820 від 09.09.2022 р. у СЗШ № 81, розташованій за адресою: м. Київ, пр. Тичини, буд. 20, малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом тривалого часу вчиняв фізичне та психологічне насильство стосовно учасників освітнього процесу. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що у школі відбувся скандал за участі її сина, інші обставини їй не відомі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною третьою статті 173-4 КУпАП передбачено відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинені малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 262820 від 09.09.2022 р., відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом тривалого часу вчиняв фізичне та психологічне насильство стосовно учасників освітнього процесу;

- рапорт оперативного чергового Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 09.09.2022 р., який не містить прізвища та підпису особи, що його склала;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 09.09.2022 р., відповідно до яких, вона є вчителем у СЗШ № 81, про ситуацію, що сталась між учнями 8-а класу - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їй відомо зі слів ОСОБА_9 . Їй відомо, що більш за всіх дисципліну порушував ОСОБА_10 та підбурював інших на вчинення подібних дій. Були непоодинокі випадки за участі ОСОБА_11 , коли він ображав інших учнів.

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.09.2022 р., відповідно до яких їй стало відомо, що мати одного з учнів звернулась до поліції з приводу дій її сина, який нібито налив антисептик у пляшку із водою іншого однокласника, а також систематично цькує ОСОБА_12 ;

- характеристика ОСОБА_12 з СЗШ № 81;

- рапорт інспектора сектору ЮП ВП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Новосад С., згідно з яким Дніпровським УП ГУНП у м. Києві отримано відомості про те, що ОСОБА_2 займається булінгом по відношенню до однокласників.

Згідно з п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Нормами ч. 1 статті 8 Закону України «Прю охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключаютъ приниження честі та гідності дитини.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, встановлюється, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним з джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому дотримання правил щодо його складання є обов`язковим.

Відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.

Так, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені відомості про дату вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Водночас, не містить зазначений протокол про адміністративне правопорушення також і відомостей про: систематичність (повторюваність) діяння; особу потерпілого (жертву булінгу); дії та наслідки, які були заподіяні потерпілій особі кривдником, в той час як правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 173-4 КУпАП, передбачає наявність потерпілої від допущеного правопорушення особи, фактору системності та форму дій чи бездіяльності, що призвели до конкретних наслідків.

Натомість протокол про адміністративне правопорушення містить загальні фрази щодо «вчинення фізичного та психологічного насильства», без зазначення того, в яких саме діях кривдника виразилось вчинення такого насильства, а також «учасників освітнього процесу», без зазначення конкретної особи, що є потерпілою від правопорушення.

При цьому, здійснення булінгу щодо кожної окремої особи фактично є окремими та різними правопорушеннями та потребує окремого складання протоколу щодо виявлення кожної потерпілої від булінгу особи.

Таким чином, суддя не може дійти висновку щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення містить усі необхідні відомості, аби він міг вважатися належним та достатнім актом обвинувачення, яким встановлені усі необхідні обставини справи, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, а документи, що долучені до нього, достатніми та належними доказами провини ОСОБА_1 .

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доведена належними доказами, а тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-4, 221, 247, 251-252, 268, 277, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.Г. Сазонова