МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2022 р. Справа № 370/1457/22

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши матеріали Фастівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи не повідомив, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №041299 від 29.08.2022 року, цього ж дня о 17 год. 30 хв., на 1 км + 500 м а/д с. Бишів - с. Грузьке Фастівського району (до зміни адмінітсративно-територіального устрою Макарівського району) Київської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, продувши прилад «Драгер 0591», результат позитивний 3,14 проміле. Таким чином ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Живага О.В., вину у вчиненні правопорушення заперечили повністю та вказали, що у встановлені у протоколі час та місці ОСОБА_1 , дійсно перебував, зупинився на блок-пості, де залишив автомобіль. Після чого пив пиво, однак автомобілем не керував. Коли під`їхали поліцейські та одразу ж запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння. Після його пояснень, що автомобілем він не керував, на нього все одно склали відповідний протокол. Також звернули увагу на те, що з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , не погодився, а до лікаря-нарколога поліцейські його не захотіли везти, відповідне направлення не видали. Чому прилад показав відповідний результат йому не відомо.

Вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши наявні у справі докази, суд керується наступним.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Такий порядок установлений ст. 266 КУпАП, відповідно до ч. 1 якої особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.п. 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 , транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, що доданий до протоколу, не вбачається, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом. При цьому жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , не вбачається. Також згідно висновку щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, наданого КМНКЛ «Соціотерапія» за №1451612 від 29.08.2022 року, ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , не було виявлено.

Суд також відзначає, що у порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/3299, відеозапис з нагрудних камер не є повним, не містить доказів керування ОСОБА_1 , транспортним засобом, а містить лише факт огляду особи на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, тоді як інші обставини, що мають значення для справи, на ньому не відображені.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як пояснив ОСОБА_1 , він не погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння з допомогою приладу «Драгер», що жодними доказами у матеріалах справи не спростовується, незважаючи на це на нього одразу ж було складено даний протокол.

При цьому, у порушення норми ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння його огляд мав би проводитися виключно у медичному закладі і лише відповідний висновок лікаря-нарколога був би належним та допустимим доказом перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Однак у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що опосередковано підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 , такий огляд не пропонувався і це узгоджується із його поясненнями, наданими при розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

А згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відтак відсутній суб`єкт даного правопорушення, а також огляд особи на стан сп`яніння був проведений з порушенням ст. 266 КУпАП, що свідчить про недоведеність об`єктивної сторони правопорушення.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях особи складу даного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а також особою, щодо якої її винесено чи потерпілим до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя О.В.Тандир