ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6886/22

Номер провадження 3/495/3443/2022

12 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

24.08.2022 року поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області складений протокол серії ААД № 128248 про вчинення гр. ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 24.08.2022 року о 15:15 год., в Одеській області, Білгород-Дністровський район, с. Випасне, вул. Соборна, 91, водій керував грейдером д.н.з. НОМЕР_1 , який недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на електромережу, після чого залишив місце пригоди, не викликавши при цьому працівників поліції. Своїми діями порушив вимоги п.2.10 (А), ПДД, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 , не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Однак гр. ОСОБА_1 , надав на адресу суду клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, оскільки обставини, які зазначені в адміністративному протоколі не відповідають дійсності та зазначений вище адміністративний протокол був складений з численними порушеннями, належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення до протоколу не додано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про відсутність в діях гр. ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч. 2ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Так судом встановлено, що свідком правопорушення вказаного в протоколі серії ААД № 128249 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак в матеріалах справи відсутні пояснення вказаної особи, які б могли підтвердити вказаний факт в протоколі.

В матеріалах справи наявні пояснення гр. ОСОБА_3 , та гр. ОСОБА_4 , однак суд критично ставиться до вказаних пояснень оскільки вказані особи не були вказані як свідки правопорушення яке інкримінується гр. ОСОБА_1 , крім того, суду не відомо походження вказаних пояснень. Таким чином суд вважає вказані пояснення гр. ОСОБА_3 , та гр. ОСОБА_4 , неналежними доказами у справі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу гр. ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому вважає, що в діях гр. ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи те, що вина гр. ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, т. 122-4 КУпАП не підтвердилась матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів, з дня її винесення.

Суддя: Боярський О.О.