КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/2802/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатченко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката Чорного Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 22 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 та частиною1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 215784 від 19 травня 2021 року водій ОСОБА_1 о 02.15 годині в м.Києві на мосту Патона керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний і становить 1,04 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 496 грн. 20 коп. Провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Чорний О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову і закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП постанова суду першої інстанції не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Не оспорюючи факт знаходження в стані алкогольного сп`яніння та заперечуючи щодо показів приладу «Драгер», захисник мотивував свої доводи тим, що на відео не зафіксовано покази вказаного приладу; між приладом «Драгер» та нагрудною камерою поліцейського є розбіжності в часі на декілька хвилин. Адвокат вказує на відсутність правових підстав для проходження тестування, вважає, що склад адміністративного правопорушення не підтверджується доказами, а відтак відсутній.

При апеляційному перегляді адвокат Чорний О.В. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення адвоката Чорного О.В., вивчивши матеріали справи, апеляційну скаргу і обставини викладені в ній, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП,постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, викладені в апеляційній скарзі щодо поновлення строку, матеріалами справи не спростовуютьсята узгоджуються з нормами КУпАП, тому строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 215784 водій ОСОБА_1 19 травня 2021 року о 02.15 годині в м. Києві на мосту Патона керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний і становить 1.04 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі зазначено всі обставини та пункт ПДР, який було порушено ОСОБА_1 , з даним протоколом останній ознайомився та підписав його без зауважнь (а.с. 1), чим спростовується пояснення захисника щодо незгоди з даними чеку приладу «Драгер».

Твердження адвоката про відсутність правових підстав для проходження тестування спростовуються даними з перегляду відеофіксації, де на запитання поліцейського чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, останнійвідповів, що вживав «келих вина».

Посилання апелянта щодо розбіжності в часі на декілька хвилин між відеозаписом з нагрудної камери і алкотестером «Драгер» не виправдовує ОСОБА_1 в скоєному ним правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальністьза керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Окрім цього, відеозаписом із нагрудної бодікамери інспектора зафіксовано обставини викладені в протоколі, які є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.18).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право володіти та керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а ПДР України за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами викладеними вище.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала.

Зафіксовані на нагрудну камеру ознаки сп`яніння, виявлені працівниками поліції 19 травня 2021 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п. 1,2,3,4 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер», результат склав 1.04 проміле.

Частиною 2ст. 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, та адмінматеріалі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Чорного Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 22 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Чорного Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду містаКиєва від 22 квітня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В.Ігнатченко