31.10.2022 Єдиний унікальний № 371/376/22
провадження № 3/371/221/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Миронівка

ЄУН 371/376/22

Провадження № 3/371/221/22

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Мосіна М.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 183034, за змістом якого 15 травня 2022 року, о 17 годині 00 хвилин, він керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Кооперативна села Яхни Обухівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Алкофорт-307». Показник алкоголю становить 2,140 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що він не керував транспортним засобом у стані сп`яніння. До місця його проживання, де він зі знайомим вживав спиртні напої, приїхали сторонні люди, які повідомили, що він керував автомобілем, здійснив дорожньо-транспортну пригоду та згубив номений знак автомобіля, почали застосовувати до нього фізичну силу. Згодом приїхали працівники поліції, які повідомили, що він керував автомобілем у стані сп`яніння. Працівникам поліції він повідомив, що не керував автомобілем, вживав спиртне за місцем проживання, від освідування на місці відмовився, його повезли до медичного закладу.

В наступному судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що мав конфлікт із сусідом і саме він викликав працівників поліції.

Адвокат особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заявив клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані сп`яніння.

За статтею 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту Правила) учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з підп. «а» п. 2.9 Правил, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунтом 1.9. Правил передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Натомість обовязком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обовязково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII), поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У пункті першому частини першої ст. 40 Закону № 580-VIII зазначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 , не було дотримано зазначених положень нормативних актів.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 15 травня 2022 року, о 17 годині 00 хвилин, керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Кооперативна села Яхни Обухівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Як доказ керування особою автомобілем в стані алкогольного сп`яніння до матеріалів справи додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 травня 2022 року.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано носій інформації у вигляді DVD-R диску із відеозаписом.

При завантаженні диску до дисководу, було встановлено, що працівник патрульної поліції для фіксації факту порушення Правил дорожнього руху застосував зйомку не на пристрій, який закріплений на однострій, а на мобільний телефон.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху, здійснений мобільним телефоном, що нівелює доказове значення наданих відеозаписів.

Надані із власного мобільного телефону відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Працівник поліції не був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою можливістю не скористався.

З огляду на викладене, зазначений відеозапис не має доказового навантаження.

Чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом».

Таке визначення було наведено в пункті 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року № 404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі».

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Перебування особи поруч з автомобілем (або в автомобілі) в стані алкогольного сп`яніння не є доказом керуванням останньою автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та, відповідно, доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Для того, щоб виявити факт керування автомобілем у стані сп`яніння, транспортний засіб має бути зупинений співробітниками поліції, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останнє рухається. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу, або ж поруч із транспортним засобом, висновок про факт керування автомобілем не є вірним.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався вулицею Кооперативна села Яхни Обухівського району Київської області, був зупинений співробітниками поліції.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надаючи пояснення про обставини, які їм відомі, не підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не підтверджено жодним доказом.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено у присутності двох працівників медичного закладу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вони ж зазначені як свідки правопорушення у змісті протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитана як свідок працівник закладу охорони здоров`я ОСОБА_7 повідомила, що 15 травня 2022 року вона перебувала на цілодобовому чергуванні, працівники поліції привезли особу, яка притягується до відповідальності, на освідування. Вказаний громадянин вів себе не адекватно, грубив медичним працівникам та працівникам поліції. На пропозицію пройти освідування з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Алкофорт-307» він погодився, результат, який занесли до направлення, показав алкогольне сп`яніння, точний показник не пам`ятає. Чому привезли особу на освідування не знає.

Такі ж пояснення надала працівник медичного закладу ОСОБА_8 .

Наведені ОСОБА_1 фактичні обставини не спростовані наданими та дослідженими доказами.

Процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом вказаної статті особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, що передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

З досліджених судом доказів встановлено обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у зв`язку із не доведенням та відсутністю доказів фактичних обставин керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя дійшов висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо обставин події, не доведено достатніми доказами, що є підставою для закриття провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 254, 256, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук