ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1011/22 Справа № 214/2733/22 Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю. на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

за участю:

в режимі відеоконференції:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Морозова В.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року водій ОСОБА_1 25 травня 2022 року о 20.37 год. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області по вул.В.Великого біля буд.34 керував транспортним засобом марки Lexus RX-300, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу Alcotest Drager 7510, ARND-0031, результат 0,27 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що показник алкоголю в повітрі 0,27 проміле є меншим за мінімально допустимий 0,5 проміле згідно з Віденською Конвенцією, а тому склад правопорушення, передбачений ст. 130 КУпАП, відсутній. Вказує, що драгер є газоаналізатором, який визначає вміст етанолу в повітрі, що видихається людиною. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить ознаки сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 . Вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи було ОСОБА_1 раніше притягнуто до адміністративної відповідальності, а також відсутнє направлення на огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, повний фрагмент відеозапису з бодікамери поліцейського, довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшовогляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alkotest 7510, результат огляду 0,27 проміле, заперечень щодо результатів огляду немає; тестуванням до протоколу, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшовогляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alkotest 7510, результат огляду 0,27 проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Що стосується посилання захисника на Віденську конвенцію про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ватифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, в якості підстави підтвердження того, що ступінь алкогольного сп`яніння, виявлений у ОСОБА_1 під час огляду, не перевищує допустиму норму та визначений рівень, апеляційний суд вважає це безпідставним, оскільки відповідно до «Віденської конвенції про дорожній рух» від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Україною, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках і у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається (0,25 проміле).

Як убачається з інструкції до приладу «Drager Alcotest 7510», на який посилається захисник, технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено похибку в залежності від температури навколишнього повітря, зокрема при температурі від 25,0°C до 50,0°C зазначено можливу похибку вимірювання ± 0,05 мг/л. Згідно з чеком про проведення тесту на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи, температура повітря була +27,0°C, тому прилад міг зробити похибку ± 0,05 мг/л. В даному випадку рівень алкоголю у повітрі, що видихався водієм ОСОБА_1 , був зафіксований на рівні 0,27 проміле, що більше за допустиму Віденською конвенцією «Про дорожній рух» норму. До того ж, з такими даними газоаналізатора ОСОБА_1 погодився та підписав протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого будь-яких заперечень щодо результату огляду останній не мав.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить встановлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного спяніння, оскільки факт перебування ОСОБА_1 встановлено у відповідності до вимог закону за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 7510», про що і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Самі ж ознаки алкогольного спяніння, встановлені у ОСОБА_1 працівниками поліції, у відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зазначено у акті огляді на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому всупереч твердженням захисника в апеляційній скарзі матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та довідку про те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, складені у відповідності до вимог закону та вищевказаної інструкції.

Що ж стосується посилання захисника про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, то слід зазначити, що вказані доводи не є тією безумовною підставою для визнання дій ОСОБА_1 такими, що не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

Всупереч доводам в апеляційній скарзі наявний в матеріалах справи відеозапис з бодікамери поліцейського відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, їм було надано відповідну оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції, та оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот