Справа № 473/2774/22
Провадження №3/473/1006/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

"08" листопада 2022 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Домарєва Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Аннєнкової В.Ф.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Романенка П.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракове Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №092519 від 30.09.2022, водій ОСОБА_1 30.09.2022 о 19:15 в с. Ракове Вознесенського району Миколаївської області, по вул. Кольчака, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння; освідування проводилось алкотестером Drager (прилад ARAM-2263), письмово та під відеофіксацію, що здійснювалась за допомогою боді камери та автореєстротора Gazer (висновок алкотестеру №4231, результат 0.80 ‰).

Посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав. При цьому пояснив, що дійсно керував транспортним засобом «ВАЗ» та був зупинений поліцейськими. Вказав, що пив квас та безалкогольне пиво. З результатом продутого ним алкотестеру, який склав 0.80 ‰, не погодився. Підтвердив, що власноручно зазначив у протоколі: «Я вжив півтори пляшки пива, потім керував авто».

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Романенко П.В. в судовому засіданні просив провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому посилаючись на: допущення поліцейськимипорушень під час складання протоколу, оскільки, в т.ч., ними не було не роз`яснено ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП; відсутність відеозапису із складанням протоколу; відсутність свідків порушення при продутті алкотестеру Drager; наявність конфлікту часу (час, вказаний у протоколі, не збігається із часом, зафіксованим на відеозаписі). Також зазначив, що на місці події фактично відбулося затримання ОСОБА_1 без належного оформлення. З огляду на наведене, просить суд визнати протокол про адміністративне правопорушення недійсним, а долучені до нього докази недопустимими.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, думку його захисника, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності із ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП, суд має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст.6 Конвенції.

Так, пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом, в т.ч., у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є підтвердженою та доводиться:

- фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №092519 від 30.09.2022, в т.ч., наявними в ньому поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він вжив півтори пляшки пива, потім керував авто (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.09.2022, з яких вбачається, серед іншого, що 30.09.2022 він придбав автомобіль «ВАЗ 2107», д.н. НОМЕР_2 , та після перереєстрації, не встановивши номерні знаки, почав рух з м. Вознесенська до с. Ракове, та рухаючись по вул. Кольчака, був зупинений працівниками поліції; вжив півтори пляшки алкогольного пива (а.с. 2);

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого останній згоден з результатами огляду - 0.8 ‰, про що свідчить його підпис та відсутність будь-яких зауважень (а.с. 3);

- висновком алкотестеру «Drager» №4232 від 30.09.2022, згідно якого показник алкоголю становить 0.80 ‰ (а.с. 4);

- копією постанови серії ВАБ №436681 від 30.09.2022, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126, ст.36 КУпАП (а.с. 5);

- відеозаписом, з якого вбачається, зокрема, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування ним транспортним засобом, продув алкотестер, результат склав - 0.80 ‰(а.с. 7).

Так, судом враховано вимоги п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень, яке не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Суд критично ставиться до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, та оцінює їх як спосіб захисту і відсутність критичного аналізу своїх неправомірних дій.

Щодо оцінки позиції захисника стосовно відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , суд приходить до такого.

З приводу порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки останньому не роз`яснено ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з протоколу та письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останньому вказані статті роз`яснювалися, що підтверджується його підписом; доводи захисника щодо порушення огляду на стан алкогольного сп`яніння через відсутність свідків не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, в даному випадку порядок огляду був дотриманий.

Що стосується недопустимості відеозапису події як доказу винуватості ОСОБА_1 , оскільки має місце конфлікт часу з протоколом, то з такими твердженнями суд не погоджується.

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої ст.40 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою виявлення або фіксування правопорушення.

Як вбачається з диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи, які в сукупності підтверджують обставини справи.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації. Відеозапис є належним та допустимим доказом.

Щодо посилання захисника на незаконне затримання працівниками поліції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дане питання не може бути предметом розгляду у даній справі.

Таким чином, посилання захисника на визнання протоколу недійсним та всіх доказів недопустимими не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у справі доказами. Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформленні у визначеному процесуальним законом порядку.

На переконання суду, ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді та тривалістю, передбаченими санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно водіїв.

Відповідно до ст.401 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.401, ч.1 ст.130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., в доход держави (рахунок: UA0014001, отримувач: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яноста шести) гривень 20 коп. (отримувач коштів: Микол.ГУК/тг м.Вознесенськ/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); розрахунковий рахунок: UA0014446; код класифікації доходів бюджету: 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); наявність відомчої ознаки: «00» Без деталізації за відомчою ознакою; призначення платежу: судовий збір за розгляд справи у Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області).

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Н.В.Домарєва