Справа 362/2727/22
Провадження 3/362/1505/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2022 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

встановив:

09.07.2022 о 18:30 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області на перехресті вул. Лістрового та вул. Петровського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості, інтервалу та дистанції у результаті чого здійснив допустив наїзд на паркан, внаслідок чого транспортний засіб та паркан отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками для власників.

Надалі того ж дня у той же час ОСОБА_1 , у порушення правил п. 2.10а ПДР України, будучи причетним до вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП.

Крім того 09.07.2022 о 19:16 год. в м. Василькові Обухівського району Київської області на по вул. Пархоменка 143А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Alcotest Drager Драгер 6810» результат якого становить 1,96 ‰.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, просив суд проводити розгляд справи без його участі. Надав суду письмові пояснення, що того дня разом із цивільною дружиною ОСОБА_2 перебував вдома ( АДРЕСА_1 ) та на вулиці біля будинку ремонтував автомобіль. Тоді у нього виникла суперечка з сусідом ОСОБА_3 , який викликав працівників поліції. Поліцейські попросили його, ОСОБА_1 , вийти за межі подвір`я і пройти освідування за допомогою приладу. Неодноразово наголошував, що автомобілем не керував, транспортний засіб є несправним, однак поліцейські ігнорували його слова. Пройшов освідування за допомогою приладу Драгер, з його результатом не поголився, про що зазначив у протоколі. Пояснив, що його сусід ОСОБА_4 , дані про якого зазначені у справі, насправді не бачив, що він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а тому і відмовся писати будь-які пояснення. Щодо протоколів за статтями 124 і 122-4 КУпАП, то про їх існування дізнався, коли викликали до суду. Вважає усі три протоколи сфабрикованими поліцейськими, а тому просить суд закрити справи про притягнення його до відповідальності за усіма протоколами за відсутністю складу і події правопорушень.

Захисник ОСОБА_1 - Ларченко І.М. (діє на підставі договору № 6/04/09/22 від 04.09.2022 та ордеру серія АІ № 1259008) просила суд повернути справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП на доопрацювання через невідповідність складених протоколів вимогам закону. Після відмови суду у задоволенні цих клопотань, захисник просила суд закрити справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції щодо протоколу серії ААБ № 083730 від 09.07.2022 за ч. 2 ст. 130 КУпАП зазначила, що ОСОБА_1 взагалі автомобілем тоді не керував, а ремонтував свій транспортний засіб біля подвір`я. Тобто працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а тому доказів перебування останнього у статусі водія матеріали справи не містять. Працівники поліції приїхали до будинку ОСОБА_1 , бо їх викликав сусід, з яким ОСОБА_1 мав конфлікт. По приїзду працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, який він пройшов за допомогою газоаналізатора, результат якого 1,96 %. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, працівники поліції його заперечення до уваги не взяли, склали протокол, у якому він підписався із зауваженням, що з протоколом не згоден. ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду поліцейські не доставили, чим грубо порушили процедуру, яка передбачена рядом нормативно-правових актів. Наголосила суду, що автомобіль ОСОБА_1 перебуває у несправному стані, зокрема вийшов з ладу бензонасос, а тому запуск двигуна можливий, однак рух здійснювати такий автомобіль не може. Також захисник, серед іншого, звернула увагу суду, що у спірному протоколі (серія ААБ № 083730 ) не викладено суті правопорушення, не вказано прізвище та ініціали водія, який керував транспортним засобом, час складання протоколу передував огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а тому результат цього тесту є неналежним і недопустимим доказом у цій справі, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 не складався та другий екземпляр акту не надавався, тобто, здійснювався без його присутності, про що свідчить відсутність підпису підзахисного. Крім того, відеозапис події, який долучено до матеріалів справи ( далі - відеозапис 1) є неналежним і недопустимим доказом, бо протокол не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено цей відеозапис. Наголосила, що відеозапис здійснювався за допомогою камери телефону, у матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозапису. Крім того, не відповідає дійсності і адреса, яка зазначена у цьому протоколі, оскільки ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 , а у протоколі зазначена АДРЕСА_2 цього ж населеного пункту.

Щодо протоколу серії ААД № 318042 від 09.07.2022 за ст. 124 КУпАП зауважила, що ОСОБА_1 з ним ознайомлений не був, відсутні пояснення свідків, не встановлені всі обставини ДТП ( немає відомостей про власника паркану, не конкретизовано місце вчинення ДТП, відсутня інформація про заподіяну шкоду, відсутні відомості про особу, яка керувала автомобілем тощо), у схемі ДТП не зазначено ні серії, ні номера протоколу, до якого вона додається, у протоколі і схемі до нього містяться розбіжності у адресі, де відбулося зіткнення. Наголосила, що у цьому протоколі зазначені свідки, які не були очевидцями ДТП і не бачили хто його вчинив, бо ці свідки залучалися працівниками поліції при проведенні процедури освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Стосовно протоколу серії ААД № 318041 від 09.07.2022 за ст. 122-4 КУпАП, то захисник ОСОБА_5 серед іншого пояснила, що огляд автомобіля ОСОБА_1 на предмет наявності характерних ушкоджень не проводився, фото фіксація і відео фіксація події відсутня, у протоколі відсутні відомості хто керував транспортним засобом, у протоколі не викладено суть правопорушення, не вказано про яку ДТП йдеться і про її учасників, свідки, які там зазначені, не були очевидцями події, які викладені у протоколі, а залучалися поліцейськими для іншої процесуальної дії, ОСОБА_1 з цим протоколом не ознайомлено. Вважає, що відсутні належні і допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, які передбачені статтями 124 і 122-4 КУпАП.

Крім того, просила суд визнати недопустимим доказом у справі відеозапис події (далі відеозапис 2 (фрагмент 1 і 2), оскільки клопотання про його витребовування не подавала, а суд не вправі самостійно відшуковувати докази.

Також просила суд викликати свідків події, дані про яких зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також поліцейських, які оформляли протоколи.

До суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_2 від 05.10.2022, де зазначила, що тоді з чоловіком ОСОБА_1 і дитиною були вдома. Чоловік ремонтував автомобіль, приїхали працівники поліції за викликом сусіда і чоловік пройшов тест на алкоголь, не погодився з результатом, поліцейські це проігнорували. Увесь час була присутня при проведенні процедури освідування, однак поліцейські дали чоловіку на підпис лише протокол, інші документи не оформлялися. Пояснила, що свідком був сусід ОСОБА_4 , який поліцейським говорив, що не був свідком керування ОСОБА_1 автомобілем, а тому відмовився писати будь-які пояснення.

Свідок ОСОБА_6 , працівник поліції, який складав адміністративний протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП, пояснив суду, що того дня до органу поліції надійшло повідомлення про те, що водій керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Прибули екіпажем до місця події, яку зазначили у повідомленні. Там перебував ОСОБА_1 , у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Розмова з ним була тривала. Він спочатку відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, а згодом погодився. Саме тому є різниця у часі складання протоколу, який почали оформляти о 19:40 год., як за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а після його згоди пройти такий огляд, який пройшов о 20:03 год., було оформлено протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту - 1,96 ‰. Залучили свідків події, які розписалися у всіх необхідних документах. Пропонували поїхати до медзакладу, він відмовився. Щодо адреси, яка зазначена у протоколі і що звернула увагу сторона захисту, то припустив, що можливо і помилково зазначив інший номер будинку. Також пояснив суду, що оскільки у бодікамері «сіла батарея», а заряджається цей пристрій лише у спеціальному боксі з відповідними скриньками у відділі поліції, то продовжили проводити відеозапис на доступне тоді обладнання, що не заборонено законодавчо, оскільки мають право використовувати при відео зйомці будь-яке стаціонарне обладнання. Ознайомив водія з протоколом і усіма документами, він не був позбавлений права написати пояснення у відповідній графі протоколу. Також повідомив, що у ході спілкування з водієм було встановлено, що ОСОБА_1 того дня скоїв ДТП, а при перевірці відповідної бази було встановлено, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП, що ним не оспорювалось та підтверджено у ході спілкування.

Cвідок ОСОБА_3 надав суду пояснення, що проживає на вулиці населеного пункту, де є лише декілька будинків, а тому знає усіх сусідів і автомобілі, якими користуються сусіди. Того вечора почув сильний гуркіт автомобіля, виглянув у вікно. Раніше цього транспортного засобу на вулиці не бачив, як і водія. Впевнений, що саме ОСОБА_1 був за кермом цього автомобіля. Цей автомобіль на великій швидкості «залітав» у поворот на їхню вулицю, яка є тупиковою і дуже вузькою. Оскільки тоді на вулиці гуляли діти, каталися на самокатах, то він, свідок, злякався за дітей і вибіг на дорогу. На той момент водій ОСОБА_1 зупинився, двигун автомобіля був увімкнений і він хотів здійснювати рух далі. Поводив себе неадекватно, намагався відірвати бампер автомобіля. Тоді він, свідок, робив йому зауваження, які були проігноровані. Після цього викликав працівників поліції і особисто «відібрав» у нього ключі від автомобіля, бо хвилювався, щоб водій не накоїв біди. Приїхали працівники поліції, був очевидцем, як ОСОБА_1 спочатку відмовлявся від проходження огляду, а потім пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 1,96 ‰. Підписав відповідні пояснення та складений протокол про адміністративне правопорушення. Також підписав протоколи про скоєння ОСОБА_1 ДТП та залишення місця ДТП, хоча очевидцем цих подій не був. Додав, що після проходження огляду на стан сп`яніння, автомобіль ОСОБА_1 забрали на евакуаторі, після чого ОСОБА_1 намагався здійснювати рух на мопеді, однак поліцейські не дозволили йому цього зробити. Також виразив суду здивування чому до суду не прийшли батьки дітей, які того дня гралися на вулиці. Вважає, що введення воєнного стану не дозволяє водіям вживати алкоголь і здійснювати керування транспортними засобами, наражаючи на небезпеку людей.

До суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_7 , поліцейського який оформляв протоколи за статтями 124 і 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 , який викликався до суду за клопотанням сторони захисту. Поліцейський повідомив, що через здійснення службових завдань не зміг прибути до суду. Пояснив суду, що на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля Део Ланос червоного кольору вчинив ДТП, звідки зник. Після пошуку і встановлення особи винуватця ДТП було складно відповідні протоколи. Свідки, які зазначені у цих протоколах засвідчили відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з протоколами та від їх підпису, а не були залучені як свідки самої ДТП.

Свідок ОСОБА_4 , дані про якого зазначені у адміністративних матеріалах, який викликався до суду за клопотанням сторони захисту, до суду не прибув, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у розгляді справи, суд встановив таке.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного <…> сп`яніння <…>, а диспозиція частини 2 статті 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П. 1.5 ПДР України вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з п. 2.10. у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний серед іншого негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6, п.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим відповідно до п. 2.6 Правил дорожнього руху України за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

Згідно із фабулою ч. 2 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого за керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року.

Ч.2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої. При цьому при оформлені вказаного протоколу працівником поліції застосовано як технічний запис з метою фіксації процедури проходження мухою такого огляду на місці зупинки так і залучив свідків.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис 1 та відеозапис 2 (фрагмент відео 1 і 2)події правопорушення, що відображені на електронних дисках, долучених до матеріалів справи і переглянутих у судовому засіданні. З відеозапису 2 вбачається, що по прибуттю працівників поліції автомобіль Daewoo Lanos знаходиться на проїзній частині вулиці. Вулиця вузенька, по обидні сторони вулиці є житлові будинки. У автомобілі відсутнє лобове і заднє скло. Біля автомобіля наявний чоловік. Той факт, що на відеозаписі зображений - ОСОБА_1 стороною захисту не заперечувався. ОСОБА_1 пояснює поліцейським, що він у тому числі є водієм. З домоволодіння неподалік де припаркований автомобіль виходить жінка, яка вказує, що у неї немає документів ОСОБА_1 на запитання останнього, бо він їх забрав раніше. Потім говорить працівникам поліції, що з ОСОБА_1 разом не проживає і показує на будинок, де він живе. Також з відеозапису видно, що на місці події знаходяться ще люди, один з чоловіків говорить поліцейському, що бачив як ОСОБА_1 їхав на автомобілі і гуркіт чув ввесь район. Поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що ведеться відео фіксація на бодікамеру, а також, що автомобіль заберуть на арешт майданчик. Тоді ОСОБА_1 говорить поліцейським, що у нього є тверезий водій, який може забрати автомобіль. У ході тривалого спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 заперечує той факт, що вчинив ДТП і зник звідти. Однак потім з цим погоджується ( фрагмент 1, 11:18-11:27 год.) і говорить: «…я згоден, що в`їхав у забор, і я йшов до тієї людини вирішити питання …». Також пропонує працівникам поліції разом поїхати на місце ДТП і розібратися на місці ( фрагмент 2, 12:09 год.). Поліцейський йому повідомляє, що матеріал по цьому факту вже оформлено. Також ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що його позбавлено права керування транспортними засобами, а 22.02.2022 було відповідне рішення суду, штраф у розмірні 17 000 грн. сплатив.

З відеозапису 1 видно, що ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, його проводять у присутності двох свідків за допомогою приладу «Alcotest Drager Драгер 6810», результат якого становить 1,96 ‰. На це ОСОБА_1 емоційно реагує «Не згоден».

Щодо клопотання сторони захисту про недопустимість відеозапису 2 з огляду на те, що суд не вправі самостійно відшуковувати докази, а сторона захисту не заявляла клопотання про витребовування цього відеозапису, то суд зауважує таке.

Суд констатує, що після виклику до суду працівника поліції, який складав цей протокол, за клопотанням сторони захисту, на адресу суду від органу поліції надійшов даний відеозапис, що підтверджується матеріалами справи, тобто суд самостійно не ініціював витребовування цього доказу, як зазначено у клопотанні захисника.

Тaк, у відпoвіднoсті дo пoлoжень ст. 251 КУпAП oбoв`язoк щoдo збирaння дoкaзів пoклaдaється нa oсіб, упoвнoвaжених нa склaдaння прoтoкoлів прo aдміністрaтивні прaвoпoрушення, визнaчених ст. 255 КУпAП.

Разом з тим, суд зауважує, що цей відеозапис стосується предмету доказування по цій справі, його дослідження судом не порушило конвенційні чи конституційні права і свободи ОСОБА_1 , а також не знівелювали і не обмежили права інших осіб. Тому клопотання захисника про визнання цього відеозапису 2 недопустимим відхиляється. Це і стосується відеозапису 1, який сторона захисту просила суд визнати неналежним і недопустимим доказом.

Водночас, враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, дані записи можливі для відтворення, додані до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає їх належним і допустимим доказами у даній справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними електронного рапорта про те, що 09.07.2022 о 19:25 надійшло повідомлення від заявника ОСОБА_3 по телефону до РУ про те, що у м. Василькові по вул. Пархоменка, 166, водій на авто Ланос їздить по вулиці з порушенням ПДР, можливо у стані алкогольного сп`яніння;

-даним результатів приладу «Alcotest 6810», тест № 751 від 09.07.2022, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено 1,96 ‰;

-даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нечітка хода, в присутності двох свідків за допомогою приладу «Alcotest Drager Драгер 6810», результат якого становить 1,96 ‰.;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.07.2022 за якими в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння результат якого становить 1,96 ‰.;

-даними акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.07.2022, за яким транспортний засіб Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 поміщено на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів;

-даними схеми місця ДТП, яка складалася 09.07.2022 на перехресті вулиць Пархоменка та Петровського.

Факт повторного протягом року притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними адмінпрактики за якою постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та проходженням ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння «Alcotest Drager Драгер 6810» результат якого становить 1,96 ‰. При цьому при проведення такого огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, а також залучив двох свідків. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.07.2022.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Не зважаючи на процесуальну сторони захисту, щодо невизнання вини за ч.2 ст. 130, ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

На думку суду, те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом прямо випливає із відеозапису 2, де він особисто підтверджує цей факт, а також на це вказав і свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Щодо покликання сторони захисту про технічну несправність транспортного засобу ОСОБА_1 , який у момент приїзду поліцейських ремонтував коло свого домоволодіння, то, на думку суду, вони є неспроможними зважаючи на всі вищезазначені докази і пояснення свідка, а також на те, що ОСОБА_1 на відеозаписі вказує про наявність тверезого водія, який може забрати його автомобіль. Відхиляє суд і твердження захисника про те, що при несправності бензонасоса у автомобілі запуск двигуна можливий, а рух ні, оскільки з технічної точки зору це неможливо, - бензонасос є відповідним агрегатом паливної системи, який здійснює подачу палива до двигуна внутрішнього згорання, що в подальшому призводить до запуску двигуна. При цьому його несправність призводить до подачі палива до двигуна внутрішнього згорання, як наслідок унеможливлює його запуск.

Щодо відсутності у матеріалах справи направлення на проведення огляду на стан сп`яніння, на що звертала увагу суду сторона захисту, то суд зауважує, що це не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Alcotest Drager Драгер 6810» результат якого становить 1,96 ‰.

При цьому суд зауважує, що незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі. Водночас наявні матеріали не містять беззаперечних доказів незгоди водія ОСОБА_1 саме з результатом огляду такого огляду. При цьому суд зауважує, що результат приладу «Alcotest 6810», тест № 751 від 09.07.2022 містить короткий підпис особи яка тестують, що вказує на його згоду з таким результатом.

За таких умов поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядок №1103 дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Критично суд оцінює і покликання сторони захисту про те, що хоча ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, проте не погодився з його результатом та бажав проходити такий огляд в лікарні, і розцінює їх як обрану стороною позицію захисту. Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказано лише «Не згоден», при цьому будь-яких застережень щодо непогодження з саме з результатом приладу «Драгера» чи бажання проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладу останнім не висловлено.

Також суд вважає безпідставними покликання сторони захисту про грубе порушення поліцейським вимог нормативно-правових актів при здійсненні фіксації події на мобільний пристрій, оскільки законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення. Водночас, за змістом ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення. Крім того, поліцейський пояснив суду, що батарея бодікамери розрядилася, а тому завершував відео фіксацію на прилад, який має відповідні функції.

Щодо покликання сторони захисту, що оформлення протоколу передувало моменту проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою відповідного приладу, то судом встановлено, що поліцейський почав оформляти цей протокол через відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, тобто за п. 2.5 ПДР України, однак потім він погодився, пройшов огляд, а тому було складено цей протокол за п.2.9а ПДР України.

Щодо твердження ОСОБА_1 і його дружини, які надали у письмових поясненнях з приводу того, що свідок ОСОБА_4 не бачив факту керування ОСОБА_1 автомобілем, а тому відмовився давати пояснення, то суд до уваги не бере, оскільки судом вжито заходів щодо виклику цього свідка у судове засідання, однак він не з`явився, а тому не може підтвердити чи спростувати такі письмові пояснення. Водночас у матеріалах справи є письмові пояснення цього свідка, які надавав у момент складання протоколу, підстав для сумніву у їх достовірності, належності та допустимості в суду не виникало.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Щодо наявності певних розбіжностей в матеріалах справи, щодо місця вчинення та механізму локалізації пошкоджень, не складання працівником поліції акту огляду транспортного засобу на предмет наявності характерних пошкоджень, на предмет наявності характерних пошкоджень, то суд зауважує, що це не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 самостійно без будь-якого тиску підтвердив факт вчинення вказаної ДТП. При цьому оформлення матеріалів відбувалось не на місці вчинення, що обмежувало працівників поліції достеменно відтворити механізм та спосіб контактування транспортного засобу з парканом.

За таких умов поліцейські позбавлялися обов`язку проводити та складати акт огляду транспортного засобу на предмет наявності характерних пошкоджень, з огляду на визнання факту вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому суд зауважує, щодо в ході судового розгляду представник ОСОБА_1 адвокат Ларченко І.В. вказала, що у матеріалах справи зазначено про контактування транспортного засобу ОСОБА_1 відбулося з парканом, однак насправді там наявна сітка, яка огороджує територію домоволодіння.

Суд погоджується з твердженням сторони захисту про те, що свідки, які зазначені у протоколах серії ААД № 318042 та серії ААД № 318041 від 09.07.2022, не були очевидцями цих подій, так як фізично не могли знаходитись на місці події. При цьому судом установлено, що поліцейський вказав цих свідків не як очевидців ДТП і залишення його місця, а як свідків відмови ОСОБА_1 від ознайомлення з цими протоколами.

Отже, зміст протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 318042 та серії ААД № 318041 від 09.07.2022 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року.

Також суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, у результаті чого здійснив допустив наїзд на паркан, внаслідок чого транспортний засіб та паркан отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками для власників.

Крім того суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, який будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП.

Отже, клопотання сторони захисту про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання своєї вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 2 ст.130 КУпАП.

Щодо накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, то суд зауважує, що адміністративні матеріали не містять відомостей, щодо належності останньому на праві приватної власності транспортних засобів, як і транспортного засобу, яким керував.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Водночас відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як уже зазначено вище, судом у межах строку накладення адміністративного стягнення неодноразово уживалося усіх заходів для судового розгляду, однак на момент розгляду справи ці строки закінчились.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас суд зауважує, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29.04.2020 (справа № 686/4557/18) констатовано, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на те, що суд вжив усіх можливих процесуальних заходів для розгляду справи у межах строку притягнення до адміністративної відповідальності, з часу вчинення адміністративного правопорушення минуло більш ніж три місяці, а тому провадження у справах за ст. 124 КУпАП і ст. 122-4 КУпАП підлягають закриттю.

У силу ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи за № 362/2729/22 (провадження № 3/362/1507/22), № 362/2728/22 (провадження № 3/362/1506/21) та справу № 362/2727/22 (провадження № 3/362/1505/22) щодо ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 362/2727/22.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП і ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко