ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області 26.10.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ст.160 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 17.10.2022 року о 14 годині 55 хвилин ОСОБА_1 знаходячись в м. Одеса по пр. Шевченка, 19 здійснював торгівлю з рук харчовими продуктами, а саме рибою, у невстановленому місці, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.160 ч. 1 КУпАП.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на протокол про адміністративне правопорушення від 17.10.2022 року серія ВАВ №108260; рапорт від 17.10.2022 року, пояснення ОСОБА_1 , в яких останній відмовився від надання пояснень, фотофіксацією та копією паспорту ОСОБА_1 та іншими матеріалами.

Так, в результаті аналізу досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні інкримінованого правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до приписів ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В матеріалах справи наявні лише пояснення особи, яка притягається до відповідальності в яких останній відмовився від надання будь-яких пояснень та рапорт про те, що ОСОБА_1 продавав рибу в невстановленому місці.

При цьому, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні пояснення сторонніх осіб, у яких мали б бути відібрані пояснення, які можливо б було дослідити в судовому засіданні для встановлення істини та які могли б підтвердити чи спростувати обставини начебто вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ст. 160 КпАП України.

З наданої співробітниками поліції фотофіксації не вбачається, ні місце вчинення правопорушення, ні дати, ні особа, яка вчинила таке правопорушення.

Крім того, органом, що склав протокол, у особи, яка порушила правила торгівлю, не вилучено товар (рибу), не визначено його кількість, тощо.

Разом з тим, жодних інших доказів, з чого можливо було б зробити висновок про винуватість чи невинуватість особи, яка притягається до відповідальності та встановити істину по справі, до матеріалів справи не додано та органом, що склав протокол не вилучалось, як то аудіо-,фото-, відеозаписи.

За змістом ст. 160 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю з рук у невстановлених місцях, тобто торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях, тягне за собою накладення штрафу від одного до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі або без такої.

Так, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері торговельної діяльності й захисту прав споживачів (див. Закон України "Про захист прав споживачів", Порядок провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в торгівлі з рук у невстановлених місцях.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його вчинення, а саме невстановлене для цього місце.

Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Водночас, суд зауважує, що доказів продажу ОСОБА_1 саме на вулиці в невстановленому місці не представлено.

Зі змісту протоколу не вбачається факту вчинення ОСОБА_1 торгівлі у невстановлених місцях, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається ознак складу правопорушення, та обставин вчинення правопорушення.

Водночас, статтею 88-1 КУпАП передбачена відповідальність, за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу, що тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією об`єктів тваринного або рослинного світу чи без такої.

Між тим, судом і не вбачається порушення саме ст. 160 КУпАП, оскільки, якщо виходити з обставин, викладених в протоколі, то дії, які інкримінуються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід інкримінувати за іншою статею, а саме ст. 88-1 КУпАП.

Таким чином, обставини викладені у протоколі не підтверджуються доказами наявними в справі, а особа, що склала протокол не розкрила належним чином об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення, у зв`язку з чим, ці недоліки роблять неможливим з`ясування питань: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна у цьому ця особа.

Відтак, допустимих доказів, які доводили б склад правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи немає.

Отже, як випливає з матеріалів справи, факт вчинення ОСОБА_1 торгівлі у невстановлених місцях, як це зазначено в протоколі, органом, що склав протокол не було встановлено.

Крім того, явка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, для надання пояснень в судовому засіданні не була забезпечена органом внутрішніх справ, суд, у відсутності ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 268 КУпАП позбавлений можливості встановити наявність її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з того, що сам по собіпротокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відтак, на підставі аналізу всього вищевказаного, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 160 КУпАП України, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 160, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,за ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Косіцина В.В.