ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7404/22

Номер провадження 3/495/3676/2022

17 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. розглянувши матеріали, що надійшли від ві дділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 25 прикордонний загін Південне регіональне управління Державна прикордонна служба України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

22.09.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 25 прикордонний загін Південне регіональне управління Державна прикордонна служба України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення гр. ОСОБА_1 ,

07.09.2022 року старшим прикордонних нарядів прикордонної служби було складено адміністративний протокол серії ПдРУ № 163757 відносно гр. ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2022 о 19:30 в пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» прикордонним нарядом перевірка документів головним сержантом ОСОБА_2 був виявлений громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який 24.02.2022 незаконно перетнув державний кордон України на вихід з України до республіки Молдова без проходження прикордонного кордону в пункті пропуску «Розалівка». Своїми діями порушив вимоги Закону України «Про державний кордон України», п. 6 ст. 8 Закон України «Про провадження воєнного стану».

Чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1, ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання особа не з`явилась. Про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Однак представник гр. ОСОБА_1 , - адвокат Малевич О.В., надав на адресу суду клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, оскільки обставини, які зазначені в адміністративному протоколі не відповідають дійсності та зазначений вище адміністративний протокол був складений з численними порушеннями, належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення до протоколу не додано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст. 251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Судом встановлено, що підставою для складення протоколу та відповідної кваліфікації дій ОСОБА_4 була саме перевірка по базі даних «Гарт-1», в ході якою відбулося спрацювання «Ризик Перетин», однак відсутні можливості для здійснення перевірки достовірності зазначеної інформації, оскільки на підтвердження якої працівниками відповідних органів не було долучено до протоколу жодних доказів (витягів, довідок тощо), окрім рапортів складених майстер сержантом СПН в ППр « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 та старшим зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном ОСОБА_6 , які в свою чергу не можуть слугувати єдиними доказами в підтвердженні протиправності діяння, згідно постанови ВС КАС від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16. Крім того було додано до матеріалів справи якась не зрозумілий скін екрану, який жодним чином не завірено жодною посадовою особою.

Жодні інші докази на підтвердження беззаперечної наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Крім того ОСОБА_1 під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності надав пояснення в яких повідомив співробітників прикордонної служби про те, що він перетнув державний кордон на вихід з України 24.02.2022 у пункті пропуску «Розалівка» та під час перетину надав необхідні документи.

Надані документи без будь-яких зауважень або запитань були прийняті повноважними особами Державної прикордонної служби України, та згодом повернуті повноважній особі прикордонної служби. Чому не має цього перетину в базі даних йому не відомо.

Що до відсутності штампу у паспорті серія НОМЕР_1 при перетині кордону з республікою Молдова, особа зазначає що, прикордонний пункт пропуску «Розалівка» межує з невизнаною Придністровсько Молдавською Республікою, прикордонники якої при перетині кордону на в`їзд та виїзд печатку в паспорті не ставлять.

Суд зазначає, що належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , перетнув Державний кордон України 24 лютого 2022 року поза пунктами пропуску через Державний кордон України, в пунктах пропуску через Державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, матеріали справи не містять.

Також сам факт виїзду за територію України громадянина України не є свідченням того, що він перетнув на виїзд державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Так дотримуючись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до доктрина «плодів отруйного дерева»(fruit of the poisonous tree)сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Крім того поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Приводячи аналогію законодавства, таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Таким чином з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №163757 від 07.09.2022 року не вбачається та не вказано жодної дії, вчиненої гр. ОСОБА_1 , що підпадає під ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 КУпАП, а матеріали справи про адміністративне правопорушення, оформлені за результатами вчиненого правопорушення, не містять жодних доказів того, що поданий

гр. ОСОБА_1 , паспортний документ при перетині державного кордону 24.02.2022 року в пункті пропуску «Розалівка» на в`їзд в Україну містить недостовірні відомості про його особу, є підробленим чи не дійсним.

Отже, оцінюючи викладені вище докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість гр. ОСОБА_1 ,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП не доведена.

При таких обставинах суд знаходить, що адміністративну справу щодо гр. ОСОБА_7 , за ст. 204-1 ч. 1 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. ст.204-1 ч.1, 247, 251, 252, 255, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів, з дня її винесення.

Суддя: Боярський О.О.