БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1935/22
Провадження № 3/497/1135/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Ільєва Д.Д.,

за участю: прокурора Карапірі О.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

та її представників адвокатів Байдеріна О.А. та Дімова Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративні правопорушення, що надійшли до суду 05.10.2022 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Болград, Одеська область, депутата Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, яка фактично проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , особу якої встановлено за біометричним паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , що виданий 09.02.2021р. органом 5129, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-7ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2022 року старшим оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України капітаном поліції Яковлєвим І.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення за №694/2022, згідно якого ОСОБА_1 , будучи депутатом Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області та суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ "Про запобігання корупції" (далі Закон), та у порушення ст.28 Закону, не повідомила колегіальний орган депутатів Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про наявність в неї реального конфлікту інтересів під час своєї участі у голосуванні 08.10.2021р. на пленарному засіданні 14-ї позачергової сесії Кубейської сільської ради VIII скликання за рішення №632 про надання ТОВ "Кубей АГРО" дозволу для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 99га в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель невитребуваних часток(паїв) колишнього СВК "Кубей", що розташовані на території Кубейської сільської ради (за межами с.Кубей); незважаючи на те, що одним з засновників ТОВ "Кубей АГРО" є її рідний брат ОСОБА_2 , який є її близькою особою згідно ст.1 Закону, за що передбачена відповідальність ч.1ст.172-7 КУпАП.

Крім того, старшим оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України капітаном поліції Яковлєвим І.В. був складений ще один протокол про адміністративне правопорушення за №695/2022, згідно якого ОСОБА_1 , будучи депутатом Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області та суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ "Про запобігання корупції" (далі Закон), та у порушення ст.28 Закону, не повідомила колегіальний орган депутатів Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про наявність в неї реального конфлікту інтересів під час своєї участі у голосуванні 08.10.2021р. на пленарному засіданні 14-ї позачергової сесії Кубейської сільської ради VIII скликання за рішення №633 про надання ТОВ "Кубей АГРО" дозволу стосовно розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10га в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель невитребуваних часток(паїв) колишнього СВК "Кубей", що розташовані на території Кубейської сільської ради (за межами с.Кубей); незважаючи на те, що одним з засновників ТОВ "Кубей АГРО" є її рідний брат ОСОБА_2 , який є її близькою особою згідно ст.1 Закону, за що ОСОБА_1 також підлягає притягненню до відповідальності за ч.1ст.172-7 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор, ОСОБА_1 та її два захисники не заперечували проти об`єднання в одне провадження двох судових справ з двома протоколами про адміністративні правопорушення за ст.172-7ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 справу №497/1935/22 та справу №497/1936/22 з протоколами про адміністративні правопорушення, відповідно, №694/2022 від 29.09.2022р. та №695/2022 від 29.09.2022р., - на підставі ч.2ст.36 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі №497/1935/22.

Прокурор, крім того, підтримала позицію, викладену у вищевказаних протоколах про адміністративні правопорушення, та, вважаючи, що в діях ОСОБА_1 в обох епізодах, що кваліфіковані за ч.1ст.172-7 КУпАП вбачається склад цього адміністративного правопорушення, просить притягнути правопорушницю до відповідальності у виді штрафу, передбаченого санкцією цієї статті, заперечуючи проти закриття провадження у справі, як просить сама ОСОБА_1 і її захисники у зв`язку з відсутністю достатніх доказів щодо наявності в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні корупційного правопорушення не визнала, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, пояснивши, що вона дійсно є депутатом Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, але не вважає, що взявши участь у голосуванні, порушила чинне законодавство, оскільки в неї відсутній приватний інтерес щодо надання ТОВ "Кубей АГРО" дозволу стосовно розроблення проектів землеустрою для відведення земельних ділянок, та, навіть, якщо б і був інтерес, то він не мав би впливу у даному випадку на наслідки голосування нею у виді права її брата на власність чи користування і отримання прибутків щодо обох земельних ділянок 99га та 10га, оскільки розроблення проектів землеустрою для відведення земельних ділянок, ще не породжує безумовне виділення в оренду чи власність земельних ділянок це має відбуватися лише після безпосереднього виділення земельних ділянок у користування, оренду чи власність; крім того, сільська рада зобов`язана надати дозвіл будь-якій особі чи особам, якщо їх декілька, - для розробки такого проекту землеустрою, а вона, як депутат, не може уникнути свого прямого обов`язку голосувати за надання такого дозволу, оскільки він обов`язковий. Тобто, в разі її відмови від голосування вона б не виконала свого прямого депутатського обов`язку.

Адвокат Байдерін О.А. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність достатніх доказів щодо наявності в її діях складу та події адміністративного правопорушення, та мотивуючи свою думку тим же, що й ОСОБА_1 відсутністю в неї наміру на отримання вигоди в результаті її участі в тому голосуванні, та стверджуючи, що наявність в неї умислу на корупційну складову під час її голосування нічим не підтверджується, адже відсутні і не могли мати місце наслідки у виді отримання в неї вигоди від цього голосування, тобто, відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_1 в обох цих протоколах адже вона та її брат не мали б зиску з дозволу на розробку проекту фактично засновники ТОВ "Кубей АГРО", одним з яких є рідний брат ОСОБА_1 ОСОБА_2 мав з цього лише витрати у виді оплати проекту. Вважає метою складення протоколу про адміністративне правопорушення і намагання її обвинуватити у скоєнні такого правопорушення таврування особи для усунення в неї у майбутньому можливості обіймати відповідні посади в органах влади.

Адвокат Дімов Д.П. підтримав думку адвоката Байдеріна О.А., просив задовольнити його клопотання, наголосивши, що ОСОБА_1 голосувала за надання ТОВ «Кубей АГРО» права для розробки проекту, а не права власності чи користування земельної ділянки, тому й не може йти мови про набуття нею будь-якої вигоди чи наміру в неї на це, пославшись на судову практику апеляційних судів надавши суду в якості судової практики постанову Одеського апеляційного суду від 14.12.2021р. (справа №513/110/21), Постанову апеляційного суду Київської області від 26.01.2018р. у справі №360/1262/17 та постанову Апеляційного суду Сумської області від 19.06.2018р. у справі №591/229/18.

Вислухавши пояснення прокурора, ОСОБА_1 та її захисників адвокатів Байдеріна О.А. та Дімова Д.П., вивчивши матеріали справи та дослідивши надані суду докази, суд з`ясував наступне.

По-перше, відповідно до ч.2ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються з дотриманням суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ має відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності і рівності кожного перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободу у наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , маючи суперечність між своїми депутатськими повноваженнями та приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками з одним з засновників ТОВ "Кубей АГРО" гр. ОСОБА_2 , який є її рідним братом, будучи депутатом Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області та суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ "Про запобігання корупції", у порушення ст.28 цього Закону, 08.10.2021р. взяла участь у голосуванні на пленарному засіданні 14-ї позачергової сесії Кубейської сільської ради VIII скликання за рішення №632 та №633 про надання ТОВ "Кубей АГРО" дозволу для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 99га та 10га в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель невитребуваних часток(паїв) колишнього СВК "Кубей", що розташовані на території Кубейської сільської ради, чим ухвалила рішення в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки ОСОБА_2 є її близькою особою згідно ст.1 Закону, за що передбачена відповідальність ч.2ст.172-7 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 не повідомила колегіальний орган депутатів Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про наявність в неї реального конфлікту інтересів до та під час своєї участі у голосуванні.

За цими двома фактами участі ОСОБА_1 у двох голосуваннях за обидва дозволи щодо двох земельних ділянок, стосовно ОСОБА_1 було складено чотири протоколи про адміністративні правопорушення: два за ч.1ст.172-7 КУпАП та два за ч.2ст.172-7 КУпАП, два з яких за ч.1ст.172-1 КУпАП є предметом даного судового розгляду в межах даної об`єднаної справи про адміністративні правопорушення.

Так, згідно вимог ч.2ст.36 КУпАП в разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом, стягнення призначається в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених», - з чого вбачається, що вони можуть бути розглянуті судом одночасно, в одному провадженні, для чого суд може їх, з метою врахування прав особи, об`єднати в одне провадження, а у даному випадку учасники справи не заперечували проти розгляду в одному провадженні двох протоколів стосовно ОСОБА_1 , обидва з яких за ст.172-7ч.1 КУпАП, оскільки вона ними обвинувачується у скоєнні двох однакових правопорушень і навіть в один день, але щодо двох різних земельних ділянок відповідно, приблизно розміром 99га та 10га, а тому справи про адміністративні правопорушення за №497/1935/22 та за №497/1936/22 з протоколами про адміністративні правопорушення, відповідно, за №694/2022 від 29.09.2022р. та №695 від 29.09.2022р., підлягають об`єднанню в одне провадження на підставі ч.2ст.36 КУпАП, з присвоєнням об`єднаній справі №497/1935/22.

Матеріали об`єднаної справи містять докази обрання ОСОБА_1 депутатом Кубейської сільської ради та її родинний зв`язок з гр. ОСОБА_2 , що ніким з учасників судового засідання не заперечувалося і нічим не спростовано в ході судового розгляду справи. А також ніким і нічим не спростовано факт участі ОСОБА_1 , у голосуванні 08.10.2021р. на пленарному засіданні 14-ї позачергової сесії Кубейської сільської ради VIII скликання за рішення №632 та №633 про надання ТОВ "Кубей АГРО" дозволу для розроблення проекту землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок орієнтовною площею 99га та 10га в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель невитребуваних часток(паїв) колишнього СВК "Кубей", що розташовані на території Кубейської сільської ради (за межами с.Кубей); а також, що ОСОБА_2 не повідомила колегіальний орган депутатів Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області перед та під час голосування про наявність в неї реального конфлікту інтересів на вказаному пленарному засіданні 14-ї позачергової сесії Кубейської сільської ради VIII скликання за вказані рішення №632 та №633, тобто, що одним з засновників ТОВ "Кубей АГРО" є її рідний брат ОСОБА_2 , який є її близькою особою згідно ст.1 Закону, за що передбачена відповідальність ч.1ст.172-7 КУпАП.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність в неї реального конфлікту інтересів, що охоплюється усією статтею 172-7 КУпАП, якою визначається відповідальність за порушення вимог чинного законодавства щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Конфлікт інтересів сам по собі не є корупцією і не утворює складу корупційного делікту, однак, залишаючись неврегульованим, він створює передумови для зловживання владою, відхилення від суспільних очікувань, корупції. За порушення вимог антикорупційного законодавства в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів передбачено адміністративну і дисциплінарну відповідальність.

Закон України Про запобігання корупції виокремлює два види конфлікту інтересів:

- Потенційний конфлікт інтересів у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

- Реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

- Приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи. Такий інтерес може зумовлюватись особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, а також іншими обставинами.

Невід`ємною складовою конфлікту інтересів є службові/представницькі повноваження та вплив (можливість впливу) приватного інтересу на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій під час реалізації таких повноважень.

Приватний інтерес здатний впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації дискреційних службових чи представницьких повноважень.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Закон Про запобігання корупції визначає, що певні особи зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника. У випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі вона повідомляє Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Безпосередній керівник особи або керівник органу, який може звільнити чи ініціювати звільнення працівника з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність цього працівника конфлікту інтересів, ухвалює рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Заходи зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів та порядок їх застосування визначені в статтях 2934 закону Про запобігання корупції.

Якщо Національне агентство одержало від особи, яка перебуває на посаді, що не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, повідомлення про наявність в неї конфлікту інтересів, упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Так, ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (далі Закон №1700) значно детальніше, ніж його попередник Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 № 3206-VI (далі Закон № 3206), регламентує питання, пов`язані з конфліктом інтересів на публічній службі та його врегулюванням. Важливою новацією Закону №1700 є запроваджений цим законом механізм запобігання та врегулювання конфлікту інтересів за участі спеціально уповноваженого державного органу Національного агентства з питань запобігання корупції.

Рішенням №2 Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 липня 2016 року затверджено МЕТОДИЧНІ РЕКОМЕНДАЦІЇ з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб. 31 Жовтня 2022 року НАЗК оновило Методичні рекомендації з конфлікту інтересів, нові рекомендації містять правові позиції про ситуації, де посадовці найчастіше запитують роз`яснення.

«Чи є в мене конфлікт інтересів, якщо…» так починається найпопулярніше питання, з яким посадовці звертаються до Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК).

Визнання корупції як проблеми, що несе загрозу для стабільності та безпеки всіх суспільств, відбулося на міжнародному рівні з прийняттям 31.10.2003 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції. Ратифікувавши Конвенцію, яка стала частиною національного законодавства, Україна зобов`язалася розробляти та здійснювати ефективну скоординовану політику протидії корупції, встановлювати й заохочувати ефективні види практики, спрямовані на запобігання корупції.

Конвенцією передбачено, що кожна Держава-учасниця повинна створювати, підтримувати й зміцнювати такі системи, які сприяють прозорості й запобігають виникненню конфлікту інтересів. Конфлікт інтересів є складовою корупції, а також більшості корупційних, у тому числі кримінальних, правопорушень.

Таким чином, запровадження ефективних систем запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та їх належне застосування є важливим заходом запобігання корупції в цілому та корупційним правопорушенням зокрема

Особливу увагу НАЗК приділяє саме тим питанням, що спричиняють найбільші складнощі для посадовців та оновленню позиції відповідно до останніх змін у законодавстві.

Власне, з огляду на такі зміни та популярність окремих питань серед публічних службовців, НАЗК оновило Методичні рекомендації щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції (далі Методичні рекомендації). на стор.93-95 цих методичних рекомендацій, у розд.14.1.2. містяться конкретні приклади стосовно депутатів місцевих рад (до п.6.6 роз.6 Методичних рекомендацій).

Так, Приклад-1 містить наступні конкретні обставини і роз`яснення: «До порядку денного сесії місцевої ради включено питання, результати розгляду якого є приватним інтересом одного з депутатів цієї ради. Депутат був присутній на засіданні ради, під час якого розглядалось вказане питання, проте участі у його розгляді (у тому числі у голосуванні) не брав.94. Чи виник у депутата місцевої ради конфлікт інтересів за вказаних обставин? ВІДПОВІДЬ: «Так», оскільки, «Якщо депутат місцевої ради бере участь у засіданні відповідної ради, до порядку денного якої включено питання, що становить його приватний інтерес, у нього виникає потенційний конфлікт інтересів, пов`язаний із наявністю службових повноважень щодо участі у розгляді зазначеного питання. Незалежно від того, чи братиме депутат участь у розгляді зазначеного питання, він зобов`язаний повідомити про конфлікт інтересів у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 59? Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Приклад-2 містить наступні конкретні обставини і роз`яснення: «У депутата місцевої ради на засіданні ради (іншого колегіального органу) виник конфлікт інтересів. Яким чином має діяти депутат місцевої ради? ВІДПОВІДЬ: «Публічно повідомляє раду про конфлікт інтересів і не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень місцевою радою. Відповідно до ст. 59? Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» при виникненні конфлікту інтересів депутат місцевої ради: публічно повідомляє раду про конфлікт інтересів, який виник під час участі у її засіданні (таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради); не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень місцевою радою. Якщо неучасть депутата у засіданні місцевої ради призведе до втрати нею повноважності, депутат, в якого наявний конфлікт інтересів, бере участь у прийнятті радою рішення за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час її засідання».

Приклад-3 містить наступні конкретні обставини і роз`яснення: «Депутат місцевої ради публічно оголосив на засіданні ради про наявний у нього конфлікт інтересів у питанні, яке розглядається радою.

Чи може депутат місцевої ради брати участь у голосуванні з питання, щодо якого у нього наявний конфлікт інтересів, після такого оголошення? ВІДПОВІДЬ: «Ні», оскільки «Згідно зі ст.59? Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у редакції, що діяла до 18.03.2021, публічне оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради було умовою, після дотримання якої депутат міг брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті радою рішення, у зв`язку з яким у нього виникав конфлікт інтересів. Після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до статті 59? Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо врегулювання конфлікту інтересів у діяльності депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» (18.03.2021) порядок врегулювання конфлікту інтересів у депутата місцевої ради змінився, а саме: депутат публічно повідомляє раду про конфлікт інтересів, який виник під час участі у її засіданні, та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті радою рішень».

А тепер, що ж таке приватний інтерес та конфлікт інтересів згідно цих же Методичних рекомендацій.

Приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес. Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов. Це особисті стосунки, сімейні стосунки, дружні стосунки, чи стосунки, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Саме для того, щоби ситуація була прозора за наявності можливого конфлікту інтересів, чинне законодавство й передбачає обов`язок повідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність в неї можливого конфлікту інтересів для визначення разом з іншими, встановленими Законом особами вид цього інтересу та наявність конфлікту.

Зокрема, у даному випадку, стаття 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» регламентує спосіб з`ясування питання щодо наявності конфлікту інтересів: « 1. Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом. 2. Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу. 3. Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу». (Закон доповнено статтею 59-1 відповідно до Закону №1700-VII від 14.10.2014; в редакції Закону №1258-IX від 19.02.2021).

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення. 2.2.1. Типові обставини та ситуації, що свідчать про наявність приватного інтересу чи зумовлюють його виникнення. Сімейні та родинні стосунки. Бажання піклуватися про членів сім`ї, родичів є природним для кожної людини, тому відносини з такими особами є передумовою виникнення приватного інтересу. Тож у випадку спільної роботи з членами сім`ї та родичами слід звертати увагу на наявність, характер та зміст службових чи представницьких повноважень, що можуть бути реалізовані стосовно таких осіб. У ст. 1 Закону, серед іншого, наводиться визначення «близькі особи». Це визначення є переліком осіб, пов`язаних між собою сімейними та родинними зв`язками. Прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

На практиці виникають труднощі з визначенням того, які повноваження є дискреційними (що таке дискреційні повноваження) та чому саме дискреційні повноваження призводять до виникнення конфлікту інтересів.

У законодавстві України визначення поняття «ДИСКРЕЦІЙНІ ПОВНВАЖЕННЯ» наведено в Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, згідно якої це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

А, згідно рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ухвалюючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб). Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, ухвалює об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Вчинення дій/прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою відповідальність, підстави та види якої викладено в розділі «Відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та обмежень щодо запобігання корупції».

Тому, саме з метою з`ясування питання про наявність в неї конфлікту інтересів необхідність брати участь в голосуванні щодо рішення, що може стосуватися її рідного брата і його прав, тобто, про наявність сімейних стосунків з одним з засновником ТОВ «Кубей АГРО», ОСОБА_1 й мала виконати вимогу Закону щодо повідомлення на засіданні колегіального органу про можливий конфлікт інтересів, і ця інформація про таке її повідомлення обов`язково мала була би внесена до протоколу засідання колегіального органу. І вже колегіальний орган мав вирішити: чи є в цій ситуації конфлікт інтересів, і чи він має характер приватного, реального, або він взагалі відсутній, та, за наявності сумнівів звернутися по роз`яснення до НАЗК.

Однак ОСОБА_1 не повідомила ніяким чином колегіальний орган про наявність таких обставин, як факт перебування її з ОСОБА_2 в близьких родинних стосунках, оскільки суду не надано було жодних пояснень чи доказів цьому, чим фактично приховала від колегіального органу, який несе колегіальну відповідальність за свої рішення наявність такого питання з метою вирішення його саме колегіальним органом, а не одноособово, адже, як зазначено вище, дискреційні повноваження це повноваження лише адміністративного органу, яким є, у даному випадку, сесія Кубейської сільської ради, і лише яка, ухвалюючи рішення, може діяти з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Навіть якщо ОСОБА_1 не мала наміру приховувати цей факт, а її неповідомлення стосується незнання нею чинного законодавства, це не звільняє її від відповідальності.

Так, існує правова основа презумпції знання законодавства обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.

Презумпція знання законодавства поширюється тільки на закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом. Згідно з частиною 3 статті 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права та обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом є нечинними. І відповідно не можуть застосовуватись. Тому основна умова вступу нормативно-правового акту в силу, і відповідно обов`язку його знати є його офіційне оприлюднення, яке здійснюється шляхом опублікування у офіційних друкованих виданнях.

Опублікування нормативно-правового акту є юридичною підставою презумпції знання законодавства. Суть даної презумпції полягає в тому, що ніхто не може посилатись на незнання закону, якщо він був опублікований у встановленому законом порядку. Якщо нормативно-правовий акт не опубліковано, то відпадає юридична підстава презумпції знання законодавства. Таким чином існує прямий зв`язок між презумпцією знання законодавства та його його офіційним опублікуванням.

За загальним правилом презумпція знання законодавства є неспростовною презумпцією, але в окремих галузях права чи правових інститутах існують винятки. Наприклад, в податковому праві діє інститут податкових консультацій, який розглядається науковцями як виняток з презумпції знання законодавства.

Презюмоване знання закону є принципом права, згідно з яким закон поширюється на кожного, навіть якщо особа і не знає про нього. Він може бути також визначений як «заборона незнання закону».

Зворотнім боком презумпції знання закону виступає загальновизнаний принцип права «незнання закону не звільняє від відповідальності», що часто позначається за допомогою латинської формули ignorantia legis non excusat.

Ignorantia juris non excusat або ignorantia legis neminem excusat (з латинської «незнання закону не є виправданням (ні для кого)») правовий принцип, згідно з яким людина, яка не знає певного закону, не може уникнути відповідальності за порушення такого закону просто лише тому, що вона не знала про нього. Принцип походить з римського права.

Європейські країни, законодавство яких ґрунтується на римському праві, використовують також вираз Аристотеля: nemo censetur ignorare legem (ніхто не розглядається, як такий, що не знає закон), або ignorantia iuris nocet (незнання закону шкодить).

Ідея, що зумовлює принцип, полягає в тому, що, якби незнання було виправданням, то звинувачена у правопорушенні особа для уникнення відповідальності просто стверджувала б, що не знає про відповідний закон, навіть, якщо вона при цьому його насправді знала.

Таким чином право приписує знання всіх законів усім людям у межах юрисдикції, незалежно від часу перебування певного суб`єкта в ній. Навіть якщо буде неможливо знати кожний чинний закон з кожного питання, навіть при наявності у особи значних юридичних знань, це ціна, заплачена за гарантію, що навмисне незнання не стане підставою для виправдання. Відтак беззаперечно визнається, що для діяльності поза межами звичайної для пересічної людини сфери (наприклад, організації роботи ядерної станції) слід вивчити законодавство, що регламентує таку діяльність. Якщо особа цього не зробила, їй не слід нарікати в разі настання відповідальності.

Виходячи з викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , яка свідомо, без примушення балотувалася і була обрана на посаду депутата, має знати вимоги чинного законодавства, що захищає права територіальної громади, яка обрала її депутатом, а також зобов`язана знати вимоги до депутатів антикорупційного законодавства виходячи з презумпції винуватості

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Потенційний обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Таким чином, розглянувши вищевказані два протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , враховуючи, що приватний інтерес здатний впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації дискреційних службових чи представницьких повноважень, суд дійшов висновку, що, оскільки ОСОБА_1 є особою, яка, згідно ст.3 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» наділена всією повнотою прав, необхідних для забезпечення її реальної участі у діяльності ради та її органів вона була зобов`язана повідомити перед голосуванням про наявність в неї близьких родинних стосунків з ОСОБА_2 .

Наслідки і підстава з предметом голосування, у даному випадку, не мають значення, як і не мають значення незалежно від наслідків чи масштабу порушення, оскільки дії в умовах конфлікту інтересів або неповідомлення про нього є корупційним правопорушенням, адже «депутату поставлено у провину саме вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, а не отримання неправомірної вигоди». Апеляційний суд Волинської області у постанові від 23.11.2015р. у справі №159/5229/15-п також підкреслив, що склад правопорушення за статтею 172-7 КУпАП «є формальним і відповідальність за його вчинення настає незалежно від наслідків».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 ч.1 КУпАП, що підтверджується як поясненнями, наданими в ході судового засідання, так і дослідженими судом в ході судового засідання доказами, які містяться в матеріалах справи.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності згідно з вимогами ч.2ст.36 КУпАП, відповідно до якої в разі, "якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, - стягнення призначається в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених".

У даному випадку, оскільки ОСОБА_1 скоїла правопорушення, що кваліфіковані лише ст.172-7ч.1 КУпАП, враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого нею, беручи до уваги ступінь її вини, та інші обставини, передбачені ст.33 КУпАП, суд дійшов висновку, що вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу з метою виховання та попередження скоєння інших правопорушень, що передбачено санкцією ст.172-7ч.1 КУпАП, за якою кваліфіковані дані правопорушення, оскільки інше більш м`яке адміністративне стягнення не буде достатнім для її виховання та попередження скоєння інших правопорушень, та й не передбачене чинним законодавством.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, п.5ч.2ст.4 ЗУ «Про судовий збір», з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року - що, наразі, становить 496,20 гривень.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 172-7ч.1, 221, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати на підставі ч.2ст.36 КУпАП в одне провадження справу про адміністративне правопорушення №497/1935/22 за ст.172-7ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 та справу про адміністративне правопорушення №497/1936/22 за ст.172-7ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 з протоколами про адміністративні правопорушення, відповідно, №694/2022 від 29.09.2022р. та №695 від 29.09.2022р., присвоївши об`єднаній справі №497/1935/22.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні двох епізодів адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі санкції цієї статті призначити їй стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що: штраф, відповідно до ст.307 КУпАП, має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про його призначення, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення; штраф вноситься до установи банку України; в разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про його призначення надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленого законом, та стягується у подвійному розмірі разом з витратами на облік правопорушень, що визначаються Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її законним представником, до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії. В разі пропуску строку для оскарження постанови з поважної причини, його може бути поновлено судом апеляційної інстанції за відповідним клопотанням.

Повний текст постанови буде виготовлено та проголошено 25 жовтня 2022року о 16:00 годині.

Суддя А.В. Кравцова