Номер провадження 3/523/7337/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2022 р.

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

9 вересня 2022 року о 13.45 годині в м.Одесі вул. 7-а Пересипська, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DAF XF 95.430», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «JANMIL NW-15» номерний знак НОМЕР_2 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Тульчинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 23 лютого 2018 року ВП № 35582444, чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

За вказаними обставинами працівниками поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 361084 від 09.09.2022 р.

ОСОБА_1 у суд не з`явився, судом здійснено всі заходи щодо належного повідомлення особи про дату, місце та час розгляду справи, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Також інформація щодо стану розгляду справи оприлюднена на сайті Судової влади України.

Нормою ч.3 ст.126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Як видно з матеріалів справи, а саме постанови головного державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 23 лютого 2018 року ВП № 35582444, на виконанні відділу знаходиться виконавчий лист № 226/2813, виданий 3 грудня 2012 року Тульчинським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина. У зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За таких обставин, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15 травня 2008 року, заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Що ж стосується стягнення, то враховуючи обставини справи, особу правопорушника, можливі наслідки вчиненого, а також відсутність обставин, які б пом`якшували або б обтяжували відповідальність, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 33-35, 126 ч. 3, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя