Справа № 502/1488/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушенняУкраїни, -

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 320298 від 17.09.2022 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

З вказаного протоколу серії ААД № 320298, складеного 17.09.2022 року встановлено, що 17.09.2022 року о 23 годині 10 хвилин в с. Старі Трояни, по вул.. Жовтнева, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом матоциклом марки «Іж-Юпітер-5», державний номерний знак " НОМЕР_1 " в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія ОСОБА_1 проводився із застосуванням приладу «Драгер", результат тесту - 1,53 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно складено протокол про адміністративне правопорушення ААД№ 320298.

ОСОБА_1 , в судове засідання з`явився, вину визнав в повному обсязі.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги Правил дорожнього руху України передбачена ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшов висновку, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, а саме:

-протоколом серії ААД № 320298 від 17.09.2022 року про адміністративне правопорушення про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в протоколі від 17.09.2022 року, відповідно до яких він власноруч зазначив, що керував мотоциклом, випив 1 пляшку пива марки "1715", продув алкотестер, 1,53 проміле, з результатом згоден;

-результатами тесту на алкоголь відносно ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер ALCOTEST 6810№ARCD-0515 від 17.09.2022 року результат 1,53%о;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17.09.2022 року, відповідно до якого з результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 згоден, про що власноруч зазначив, під особистий підпис;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.09.2022 року, відповідно до якого від огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 - відмовився;

-диском з відеозаписом, який був долучений до протоколу серії ААД № 320298 від 17.09.2022 року про адміністративне правопорушення.

Обставин що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП судом не виявлено.

Вивчивши повно та всебічно матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною, кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, - вірною.

Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, що об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на транспорті, суб`єктивну сторону, яка виявилась у формі прямого умислу.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим з довідок начальника САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Георгієвої А., встановлено, що згідно облікових даних ІТС ІПНП від 19.09.2022 року ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення протягом календарного року за ст. 130 КУпАП та згідно облікових даних ІП "ГСЦ Посвідчення водія" ІТС ІПНП посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Відповідно до постанови КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 зазначено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Згідно пункту 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч3 ст.123, статтями 124, 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Тобто, у зв`язку з тим, що санкцією вказаної статті КУпАП передбачено позбавлення особи прав у випадку визнання її винною, суду необхідно знати про наявність чи відсутність права на керування транспортними засобами.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, суд вважає можливим накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.23, 33-35, 40-1, 130ч. 1, 221, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С ТА Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан