Справа № 489/2540/22
Номер провадження 3/489/1667/22
Постанова

Іменем України

26 жовтня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Фортуни Т.Ю, за участю секретаря судового засідання Васькової Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

установив:

ОСОБА_1 15.08.2022 о 08:00 за місцем проживання АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №461749 від 15.08.2022.

ОСОБА_1 був викликаний в судове засідання належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, письмового клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Тобто, судом було вжито всіх необхідних заходів для виклику особи в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно п. 17 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №461749 від 15.08.2022; заявою та поясненнями ОСОБА_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 висловлював в її адресу образливі слова, погрожував, хапав. Протокол не містить формулювання обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства фізичного характеру.

Ураховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, саме: вчинення домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

При накладенні стягнення, як то передбачено ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, вважаючи саме таке стягнення необхідним та достатнім для виховання та запобігання вчиненню особою нових правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір» становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

постановив:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят),00 гривень; грошові кошти перерахувати на користь держави на р/р UA0014482, отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/Інгульськ.р-н/21081100, , код платежу 21081100;

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість), 20 гривень в дохід держави, який перерахувати на р/р UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Суддя Т.Ю. Фортуна