Справа № 487/2771/22
Провадження № 3/487/1196/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Сухаревич З.М., за участю секретаря - Сердюк В.М., захисника Костоусової Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2022 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325796, в якому зазначено: 18.07.2022 о 07:45 год. в м. Миколаїв, по вул. Генерала Карпенка, буд. 42 водій керував автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у законному порядку водій відмовився в медичному закладі КМП МО УПЗ МОР у лікаря нарколога, відеофіксація порушення на бодікамеру 471380, 470960, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Костоусова Я.М. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі, посилаючись на закінчення строків накладення адміністративного стягнення та на відсутність складу адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 не вживав алкогольні або наркотичні речовини та порушенням порядку огляду на стан сп`яніння (свідків залучено не було, не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки). Також зазначила, що у медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд, а не зміг здати біологічний матеріал (сечу) з фізіологічних причин. Питання щодо дослідження іншого біологічного середовища лікарем-наркологом не вирішувалося відповідно до п.п. 12,13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку з цим, висновок лікаря є недійсним і не може бути покладено в обґрунтування доведеності вини. Водія не відстороняли від керування, що сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського процедурі оформлення матеріалів. Вважає, що відсутні докази «поза розумним сумнівом», які доводили б винуватість ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання названого пункту Правил, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, наявні у справі матеріали, не містять фіксації відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

З згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №518, складеному о 08:30 год. 18.07.2022 року, в КПН «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», заключний діагноз встановити неможливо в зв`язку з відмовою від проведення лабораторних досліджень (посилаючись на відсутність фізіологічного бажання).

Переглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер, встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся здавати біосередовище, а посилався на відсутність фізіологічного бажання.

Аналізуючи представлені суду докази, суд вважає, що неможливо вважати відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння фізичну неспроможність ОСОБА_1 здати аналізи у вигляді сечі у встановлений термін часу. Дані фактичні обставини, суд вважає, є фізичними властивостями особи, які пов`язані із певними факторами.

Підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв таким чином умисно, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, у суду також немає, оскільки встановлено, що останній погодився здати відповідні аналізи, задля чого із співробітниками поліції проїхав до медичної установи, тривалий час намагався надати біологічний матеріал (сечу). Факт фізичної неспроможності здати сечу на аналіз судом встановлений, як такий, який мав місце, що підтверджується доданим до протоколу відеозаписом.

Окрім цього, відповідно до п.п. 7, 12, 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , який послався на неспроможність надання біологічного матеріалу (сечі) для проведення лабораторного дослідження у зв`язку із відсутністю фізіологічної потреби, відмовився від надання для дослідження інших біологічних матеріалів.

За такого, будь-яких належних та допустимих доказів, а саме відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суду не надано.

Окрім цього, з відеозапису встановлено, що працівник поліції оголошує ознаки наркотичного сп`яніння, але ознаки, які зазначені у протоколі, не відповідають зафіксованому на відеозаписі (реакцію очей на світло не перевіряли, руки не тремтять, координація рухів не порушена).

За такого, з досліджених в судовому засіданні доказів не встановлено підстав для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до пунктів 2, 3, 4 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином, з наведеного вбачається, що поліцейським не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Окремо протокол про адміністративне правопорушення не доводить його вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що докази вини ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.5 ПДР України «поза розумним сумнівом», відсутні, а сам протокол про адміністративне правопорушення не доводить його вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич