СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5916/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2022 року о 11 год. 03 хв. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по Гостомельському шосе, 1/1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння з дозволу водія проводився у встановленому законом порядку - за допомогою спеціального приладу ALCOTEST «Drager» 7510, тест № 568, результат позитивний - 0,50%.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що вони їхали з хлопцем від друзів, на блокпосту військові зупинили автомобіль, попросили надати документи для перевірки. Під час перевірки документів у її хлопця, яка зайняла досить тривалий час, до автомобіля підійшли працівники поліції та висунули підозру про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодилась пройти огляд за допомогою спеціального приладу «Drager», який показав позитивний результат.

Захисник Пісний А.В. в судовому засіданні надав заперечення у справі, вказавши на порушення при складанні адміністративного протоколу, а саме зазначив, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не було вручено водію, зупинка автомобіля не була пов`язана з порушенням водієм правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушенням ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, заперечень захисника, керуючись законом і правосвідомістю, суддя критично ставиться до пояснень про невизнання ОСОБА_1 своєї вини, розцінює їх як позицію захисту.

Під час розгляду справи не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та Конституції України, а доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, суд розцінює як можливість в будь-який спосіб піддати сумніву дії працівників поліції, проте на переконання суду такі порушення не можуть бути констатовані за їх відсутності. Дії працівників поліції щодо складання протоколу є такими, що відповідають чинному законодавству та підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери.

Крім того, на відео зафіксовано процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , яка не заперечувала факт керування вказаним транспортним засобом та пояснила, що вживала алкогольні напої до 01-00 год. 24.07.2022 року, та зафіксовано обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за яких вона погодилась на проведення оглядлу та сама процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зафіксована на наданих відеозаписах інформація є достатньою та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження обставин, що мають значення для справи.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 вагітна та не може вживати алкогольні напої, суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 пояснила, що про вагітність вона дізналась 09.09.2022 року, тобто через півтора місяці після подій.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушила п.2.9(а) Правил дорожнього руху та її дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 149852; результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, результат якого - 0,50%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського БК/472401.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: К.О. Васильєва