Справа № 526/2185/22
Провадження № 3/526/971/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 листопада 2022 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючої, ідентифікаційний код невстановлений

за ч.1 ст. 173-2 КупАП,

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2022 року близько 23 год 45 хв ОСОБА_1 вчинила насильство в сім`ї відносно свого чоловіка ОСОБА_2 за місцем свого проживання, а саме: виражалася нецензурною лайкою, образливими словами, чим принижувала його честь та гідність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що того дня її чоловік прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та почав її ображати. Їх донька викликала працівників поліції, після чого він зачинився в кімнаті та не виходив до працівників поліції.

Показання ОСОБА_1 підтверджуються письмовими показами їх доньки, які містяться в матеріалах справи .

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Ч. 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Розділу І ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 Розділу І ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Оцінка досліджених судом доказів, вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративногоправопорушення, передбаченого ст.173-2ч.1 КУпАП,оскільки будь-яких доказів її провини у вчиненні домашнього насильства суду не надано.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, на підставі вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: С. А. Киричок