ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2022 Справа №607/13573/22

провадження № 3/607/6710/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Кунець Н.Р., за участю секретаря судового засідання Крупи О.А., прокурора Свачій М.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області ДСР про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , працюючої головним економістом ТОВ «ОЙЛ-ПРОДХОЛДИНГ», депутата Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 105 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 29 вересня 2022 року, ОСОБА_1 будучи депутатом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч інтересам держави та Білецької сільської ради, 26 січня 2021 року під час проведення сьомої сесії восьмого скликання Білецької сільської ради, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не повідомила у встановленому цим Законом порядку Білецьку сільську раду під час засідання сесії про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед чи під час розгляду, обговорення та прийняття рішення № 417 «Про затвердження на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради», яким її сина ОСОБА_2 призначено на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор Свачій М.І. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та визначити адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки її вина доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та зазначила, що вона не голосувала при прийняття рішення № 417 «Про затвердження на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради» та при обговоренні його вона повідомила, що ОСОБА_2 є її сином. Разом з тим, про те що вона, як депутат Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області повинна заздалегідь повідомити про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів вона обізнана не була.

Заслухавши пояснення учасників справ, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що, відповідно до рішення Білецької сільської ради №1 від 18.11.2020 «Про початок повноважень депутатів Білецької сільської ради VIII скликання» визнано повноваження ОСОБА_1 як депутата Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно з ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Законом України «Про запобігання корупції», народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону Україну «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вживати заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Пунктом 11 ч.1 ст.61 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ч.1 ст.1 зазначеного Закону, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту міститься і в примітці до ст. 172-7 КУпАП.

Суд зазначає, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за статтею 172-7 КУпАП (як за частиною першою так і за частиною другою) є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічним, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячом інших дій.

Виходячи із системного аналізу зазначених вище термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що:

а) приватний інтерес наявний,

б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і

в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено у протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

В ході розгляду справи встановлено, що 26.01.2021 на засіданні сьомої сесії восьмого скликання Білецької сільської ради прийнято рішення № 417 «Про затвердження на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради», яким вирішено затвердити на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), а саме запису акта про народження № 12 від 13 травня 1989 року, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , тобто близькою особою відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

З витягу з протоколу сесії Білецької сільської ради восьмого скликання до рішення від 26 січня 2021 року №417 «Про затвердження на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради» та відеозапису засідання сесії встановлено, що ОСОБА_1 була присутньою на сесії Білецької сільської ради восьмого скликання, при цьому не голосувала при прийнятті рішення №417 «Про затвердження на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради». У графі «Конфлікт інтересів» даного протоколу відсутні будь які відмітки.

З відеозапису засідання сесії також вбачається, що перед обговоренням рішення №417 від 26.01.2021 «Про затвердження на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради» а також під час його розгляду, ОСОБА_1 не повідомила усно та не подавала письмових заяв про можливі факти виникнення у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів. Натомість остання брала активну участь в обговоренні питання щодо затвердження її сина на посаду заступника сільського голови.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: відомостями зазначеними у протоколі № 105 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 29 вересня 2022 року, рішенням першої сесії восьмого скликання №1 Білецької сільської ради від 18 листопада 2020 року «Про початок повноважень депутатів біленької сільської ради восьмого скликання»; рішенням сьомої сесії восьмого скликання Білецької сільської ради № 417 від 26 січня 2021 року «Про затвердження на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради»; відомостями зазначеними у протоколі поіменного голосування сьомої сесії від 26 січня 2021 року до рішення № 417; витягом з протоколу сесії Білецької сільської ради восьмого скликання до рішення від 26 січня 2021 року №417; записом акта про народження № 12 від 13 травня 1989 року; відеозаписом засідання сьомої сесії восьмого скликання Білецької сільської ради від 26 січня 2021 року.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 будучи депутатом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч інтересам держави та Білецької сільської ради, 26 січня 2021 року під час проведення сьомої сесії восьмого скликання Білецької сільської ради, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не повідомила у встановленому цим Законом порядку Білецьку сільську раду під час засідання сесії про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед чи під час розгляду, обговорення та прийняття рішення № 417 «Про затвердження на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради», яким її сина ОСОБА_2 призначено на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Білецької сільської ради, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на її необізнаність про необхідність повідомлення у встановленому порядку Білецьку сільську раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів та звертає увагу, що у відповідності до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Водночас ОСОБА_1 будучи депутатом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, тим самим суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язана знати та неухильно дотримуватись покладених на неї законом обов`язків, в тому числі і вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів відповідні ограни, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вживати заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 172-7, 221, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп., який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста), 00 грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяН. Р. Кунець