Справа № 211/3980/21
Провадження № 3/211/19/22
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 195869 від 19.06.2021 року водій ОСОБА_1 19.06.2021 року о 14 год. 45 хв., керував транспортним засобом марки Опель Зафіра державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Кривому Розі у Довгинцівському районі по вул. Дніпровське шосе, 44, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіряного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На законну вимогу пройти медичний огляд на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Вчинено повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.

В суді, вході розгляду справи ОСОБА_1 свою провину не визнав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У пункті 38 постанови Верховного Суду від 20.02.2019, справа № 404/4467/16-а вказано, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, знаходження особи у транспортному засобі, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог Закону, суд розглядає справу в межах тих матеріалів які направлені до суду, дослідивши які, суд зробив певні висновки.

Під час розгляду справи проглянуто диск з відеозаписом, який доданий до матеріалів справи в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, та суд до даного доказу відноситься критично, оскільки зафіксовані обставини не доводять наявність в діях ОСОБА_1 вказаного складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 195869 від 19.06.2021 року, зазначено, що ОСОБА_1 19.06.2021 року о 14-45 год., керував автомобілем Опель Зафіра державний номерний знак НОМЕР_1 , проте факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Опель Зафіра державний номерний знак НОМЕР_1 не підтверджено та в процесі розгляду справи доказів керування саме ним не здобуто.

Згідно дослідженого судом зазначеного відеозапису, яке складається з фрагментів, вбачається, що екіпажем патрульної поліції було зафіксовано рух автомобіля, який не зупинився на вимогу та поїхав далі, при цьому не вбачається що тим автомобілем є саме автомобіль Опель Зафіра державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , його переслідування, фактичне зупинення. Далі на іншому фрагменті відеозапису вбачається як екіпаж патрульної поліції зупинився біля автомобіля Опель Зафіра державний номерний знак НОМЕР_1 , який стояв на території заправки і не рухався, за кермом перебував ОСОБА_1 та інспектором патрульної поліції Вайда О.В. була висунута вимога проїхати до медичного закладу для визначення стану сп`яніння, на що він погоджувався, але за наявності доказів факту керування ним автомобілем. Інспектором патрульної поліції під час спілкування було звернуто увагу що на приладі «трукам» є доказ руху автомобіля Опель Зафіра державний номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням швидкісного режиму, однак таких доказів наданий суду відеозапис та матеріали адміністративної справи не містять.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018, справа № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Наявний у матеріалах справи рапорт щодо зупинення працівниками поліції автомобіля Опель Зафіра державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм яким виявився ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння може свідчити лише про формальність даних обставин.

Крім того додані до матеріалів справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складені на завчасно підготовлених бланках, які є шаблонними. Також у цих бланках почерк та об`єм викладеного, характер обох пояснень є подібними

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що протокол складено лише на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко