ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/4227/21 Номер провадження 33/814/551/22Головуючий у 1-й інстанції Семіряд І.В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участю:

адвоката Кузнецова А.І.,

при секретарі Бродській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузнецова Анатолія Ігоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 31 грудня 2020 року о 02:10 год. у м. Харкові по пр. Незалежності, 9 керував автомобілем Део, державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. В присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, за результат 1,96 проміле. З результатом огляду був не згодний та від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив адвокат Кузнецов А.І., діючий в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що протокол складено за порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, при цьому в мотивувальній частині постанови зазначено, що водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого спроба позитивна.

Вказував, що матеріали справи містять різні пояснення свідків. Та різні обставини щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено, що огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Drager 6830», однак у направленні на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та результатах дослідження зазначено газоаналізатор «Drager 7510».

Крім того у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та у направленні на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та результатах дослідження зазначено газоаналізатор зазначені різні ознаки алкогольного сп`яніння.

Зазначав, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння склав поліцейський, який не був присутнім під час складання протоколу.

Також зазначав, що свідки, які надавали письмові пояснення, не були допитані у судовому засіданні.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши адвоката Кузнецова А.І., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення підтверджується доказами: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 31 грудня 2020 року; довідкою з газоаналізатору Драгер, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, стан сп`яніння 1,96 проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я; поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, з результатами огляду був не згодний у зв`язку з чим водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та відеозаписом долученим до матеріалів справи, а додатом до протоколу серія ДПР18 №134203, складеного старшим інспектором з ОД ВАП УПП в Х/о на виконання постанови суду, вбачається, що ОСОБА_1 , у присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, з результатами був не згоден, у зв`язку з чим погодився пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. У подальшому ОСОБА_1 відмовився і від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, у присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №134203 від 31 грудня 2020 року вбачається, що 31 грудня 2020 року о 02:10 год. у м. Харкові по пр. Незалежності, 9 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Део, державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. В присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, за результат 1,96 проміле. З результатом огляду був не згодний та від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі,яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом,від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою відповідальність, передбачену КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у порушенні ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Посилання захисника, що у протоколі зазначено п. 2.5 ПДР України, тоді як потрібно було б вказати п. 2.9 а ПДР України, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження.

Суд вважає, що ОСОБА_1 порушив саме п. 2.5 ПДР України, оскільки з оглядом на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер не погодився.

У відповідності до п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим місцевий суд не звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 134203 містить суперечності, які не були усунені працівниками поліції.

Щодо приладу за допомогою якого було проведено освідування ОСОБА_1 , в акті огляду на стан сп`яніння зазначено, що огляд проведено за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6830», однак в направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та результатах дослідження вказано інший газоаналізатор «Drager Alcotest 7510». Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення номер спеціального технічного засобу, а саме газоаналізатора «Drager», взагалі не зазначено.

Крім того в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу відсутні дата та час складення. Також в рапорті ОСОБА_6 від 31 грудня 2020 року зазначено, що автомобіль водія був зупинений екіпажем 1104 у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , разом із цим, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складався лейтенантом поліції Піднебежним В.А.

При цьому постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2021 року цей адміністративний матеріал було направлено до ДПП УПП в Харківській області для належного оформлення.

Однак працівниками поліції вказані недоліки не було виправлено.

Разом з тим апеляційний суд зауважує, що у направленні на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу КНП ХОР «ОНД» зазначено результат огляду 1,96 проміле, щ суперечить доказам, які містяться у матеріалах справи, тому таке направлення не може вважатися належним доказом.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується зокрема систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявні у матеріалах справи докази мають суперечності та свідчать про відсутність його вини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Кузнецова Анатолія Ігоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль