Провадження №: 3/752/5992/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 вересня 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу серії ВАВ № 497249 від 29.07.2022, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно сина ОСОБА_2 за наступних обставин. Так, 29.07.2022 о 22 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку з сином ОСОБА_2 , що містить ознаки домашнього насильства психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що події, за яких сталася сварка не пам`ятає, оскільки у неї було загострення хвороби.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що його матір ОСОБА_1 страждає на стійке психічне захворювання. У зазначеній квартирі він проживає разом з матір`ю, дружиною і дитиною. Мати, за станом здоров`я поводить себе неадекватно, постійно звинувачує його у крадіжці грошей і документів, на тлі чого викликає поліції. Після чого через деякий час знаходить вказані речі, які сама ж десь ховає. Заперечує факт вчинення насильницьких дій відносно матері.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка зазначила, що не пам`ятає обставин сварки в силу своїх захворювань, пояснення ОСОБА_2 , який заперечував факт вчинення домашнього насильства відносно нього з боку матері у визначений в протоколі день і час, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 насильницьких дій, внаслідок яких була завдана шкода психічному чи фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність як подій, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП за ознаками вчинення домашнього насильства, у діях ОСОБА_1 , що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закритиза відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.