Справа № 199/6929/22
ПОСТАНОВА
іменем України
24.10.2022 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за участю: захисника адвоката Захарченка І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 15.08.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено наступне: «15.08.2022 о 12 год. 27 хв. в м. Дніпро, вул. Спартака, 148, гр-н ОСОБА_1 керував тз «ВАЗ 2121», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці. Гр-ну ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі Alcotest 6820 № ARHK-0487, на що останній погодився. Результат огляду: - 0,77 %о, чим водій порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху».

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, до суду не з`явився.
Захисник Захарченко І.В. повідомив суд про те, що ОСОБА_1 знаходиться під цілодобовим домашнім арештом в межах кримінального провадження, а тому просив розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Захисник Захарченко І.В. заявив клопотання про закриття провадження по справі, зокрема виходячи з того, що:
- протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи складені поліцейськими, у яких відсутні повноваження щодо притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності (на думку захисника військовослужбовця за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягують до відповідальності представники Військової служби правопорядку);
- постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 06.09.2022 у справі № 199/6102/22, яка набрала законної сили 19.09.2022, справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, де він притягувався до відповідальності за ті ж самі події, які мали місце 15.08.2022, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, що вказує на наявність підстави, передбаченої п. 8) ч. 1 ст. 247 КУпАП, для закриття провадження по даній справі;
- в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом;
- порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.
У відповідності до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За вказаних обставин, з метою дотримання строку розгляду справи та, враховуючи, що інтереси ОСОБА_1 в судовому засіданні представлені його захисником адвокатом Захарченком І.В., а від ОСОБА_1 не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, враховуючи і приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП, з яких слідує, що при розгляді справ, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Вислухавши думку захисника Захарченка І.В., дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Так, думка захисника Захарченка І.В. про те, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні військовослужбовця ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та інші матеріали справи не могли бути складені поліцейськими, а могли бути складені лише представниками Військової служби правопорядку,суперечить положенням КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. В той же час, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Частиною 3 ст. 15 КУпАП визначено, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до абз. 1 п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи: органів Національної поліції, зокрема щодо статті 130.

Згідно абз. 38 п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи: органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).

Таким чином, уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, виходячи з положень абз. 38 п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП, не мають права складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вчиненні військовослужбовцями.

Ця вимога Закону узгоджується з приписами, передбаченими ч.ч. 1 та 3 ст. 15 та абз. 1 п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП, оскільки військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах і, лише в разі, порушення правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчинення ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується, як і не можуть бути застосовані до зазначених осіб громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Відповідно, нормами КУпАП визначено виключне право уповноважених на те посадових осіб органів Національної поліції складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, у відношенні військовослужбовців і по даній справі ці вимоги КУпАП виконані, оскільки поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП сержантом поліції Тамазликарь Т.В. (тобто яка обіймає посаду поліцейського УПП в Дніпропетровській області ДПП і має спеціальне звання) складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на офіційному бланку серії ААД № 148144, який супровідним листом від 12.09.2022 за № 11562с41/19/2022 за підписом заступника начальника відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП направлено до суду.

Думка захисника Захарченка І.В. про те, що наявність постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 06.09.2022 про закриття провадження по справі № 199/6102/22 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, яка набрала законної сили 19.09.2022, де ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за ті ж самі події, які мали місце 15.08.2022, що вказує на наявність підстави, передбаченої п. 8) ч. 1 ст. 247 КУпАП, для закриття провадження по даній справі, є помилковою, виходячи з наступного.

Пунктом 8) ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення є підставою, через яку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

ОСОБА_1 в межах справи про адміністративне правопорушення за № 199/6102/22 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: за виконання 15.08.2022 обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, в даному випадку, мова йшла про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, а тому закриття справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 не є тотожним фактом, який унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи в тому числі і на мотиви, через які було закрито провадження по справі (відсутність у посадової особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України компетенції на збір доказів і складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо військовослужбовця іншої військової частини).
З викладеного слідує, що підстав для закриття провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 8) ч. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається.

Слід критично оцінювати доводи захисника ОСОБА_2 і про те, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Такі доводи захисника ОСОБА_2 спростовуються доказами, наданими самим же захисником, а саме: відомостями з ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.08.2022, де в межах кримінального провадження, внесеного 15.08.2022 до ЄРДР за № 0000617 ОСОБА_1 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, а ОСОБА_1 під час обрання йому запобіжного заходу слідчим суддею не заперечував самого факту події кримінального правопорушення, згідно опису якого автомобіль «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухався по вул. Вітчизняній з порушеннями правил дорожнього руху, через що був зупинений працівниками поліції біля буд. 148-4 по вул. Спартака в місті Дніпрі.

В той же час, інші доводи захисника ОСОБА_2 щодо порушення процедури огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду даної справи.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

В той же час, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, згідно з п. 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З матеріалів справи: акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки тесту на алкоголь, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 № ARHK-0487, слідує, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці з використанням поліцейським спеціального технічного засобу, проте ОСОБА_1 висловив свою незгоду з його результатом, відмовившись підписати, як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, так і роздруківку тесту на алкоголь.

Відеозапис з бодікамери поліцейського не містить фіксації того, що ОСОБА_1 було запропоновано в разі незгоди з результатами його огляду на стан сп`яніння на місці пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

В той же час, поліцейський повинен був діяти у відповідності до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП: через висловлення ОСОБА_1 незгоди з результатом його огляду з використанням спеціальних технічних засобів, направити ОСОБА_1 для проведення огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я.

Проте, ОСОБА_1 був затриманий 15.08.2022 в період часу з 12:30 години до 14:30 години в порядку ст.ст. 260-263 КУпАП, про що свідчить протокол адміністративного затримання, та у відношенні останнього не було складено Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (для огляду в заклад охорони здоров`я), що передбачено п. 8 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

В даному випадку складення Направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я є обов`язковим, оскільки відповідно до додатку 4 до Інструкції (пункт 16 розділу ІІІ) Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має містити заповненим п. 5 наступного змісту: «Ким посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б., підпис та коли (точний час рік, год., хв.) направлена на огляд обстежувана особа, адже згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Таким чином, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора проведений з порушенням положень ст. 266 КУпАП, абз. 2 п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, п. 7 розділу І та п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, а тому на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатом його огляду на стан сп`яніння на місці, а огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не тільки не був забезпечений, але і не пропонувався ОСОБА_1 .

Крім того, слід зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , який визначає межі судового розгляду справи, містить опис фабули адміністративного правопорушення, який не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: «15.08.2022 о 12 год. 27 хв. в м. Дніпро, вул. Спартака, 148, гр-н ОСОБА_1 керував тз «ВАЗ 2121», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці. Гр-ну ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі Alcotest 6820 № ARHK-0487, на що останній погодився. Результат огляду: - 0,77 %о, чим водій порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху».

Тобто, поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, поставив у вину ОСОБА_1 керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в той час, як диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, а не з ознаками такого сп`яніння.

При цьому, поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не ставив у вину ОСОБА_1 те, що він, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, оскільки ОСОБА_1 не притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, відповідно суд не може оцінювати його дії диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП в цій частині.

У зв`язку з цим необхідно враховувати те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП) та який визначає межі судового розгляду справи.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід зважати на практику Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08).
Зокрема, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі, а також допустили суперечності під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в частині опису суті правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , тому опису суті правопорушення, який визначено диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ЄСПЛ в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, враховуючи і те, що у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко