ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 жовтня 2022 рокуСправа №: 695/3467/21
Номер провадження 3/695/14/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №158168 від 18.11.2021 р., ОСОБА_1 , 18.11.2021 р. о 21 год. 15 хв., на перехресті автодоріг Золотоноша-Драбів, Бориспіль-Запоріжжя керував транспортним засобом «Део Ланос» , д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6810» у присутності двох свідків та підтверджується тестом №3740 від 18.11.2021 р., результат огляду становить 1,29%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 ПДР, за що відповідальність встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та вказав, що він являється власником автомобіля «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , але 18.11.2021 р. о 21 год. 15 хв., на перехресті автодоріг Золотоноша-Драбів, Бориспіль-Запоріжжя даним транспортним засобом не керував, а був пасажиром. Водієм був ОСОБА_2 . Працівники поліції зупинили їх. Вони з ОСОБА_3 вийшли з авто, підійшли до поліцейського автомобіля. Працівник поліції запитав чиє авто. ОСОБА_1 повідомив, що його, але керував ним ОСОБА_2 . Поліцейський запросив свідків та сказав ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу, пройти освідування. ОСОБА_1 був в шокову стані, тому продув трубку. Протокол не підписав, оскільки автомобілем не керував.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Побиванць Ю.В. просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Так як його підзахисний, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, автомобілем не керував, був лише пасажиром, а водієм був ОСОБА_2 , то захисник просив суд допитати в якості свідка ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні ствердив, що 18.11.2022 він був водієм автомобіля, а ОСОБА_1 - пасажиром. Про це вони повідомляли працівників поліції, але даний факт останні проігнорували. Вказали освідування проходити власнику автомобіля, оскільки він мав ознаки сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала, що вона була запрошена в якості свідка при проведенні освідування ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Останній в її присутності продув трубку, проба була позитивна. Біля автомобіля поліцейського автомобіля були ОСОБА_5 та чоловік, якого свідок не знає. Свідок зауважила, що вона не бачила хто саме керував автомобілем - Бондар чи інший чоловік.

Свідок ОСОБА_6 неодноразово викликався в судове засідання, але не з`явився з невідомих суду причин.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положенням ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінов проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєв проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (п.6 розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом заперечено стороною захисту, натомість матеріали справи не містять доказів, які б ствердили даний факт.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що вона була свідком лише факту проведення освідування ОСОБА_1 , натомість чи керував він автомобілем вона не бачила.

Свідок ОСОБА_2 зазначив у суді, що саме він 18.11.2021 р. керував автомобілем, а ОСОБА_1 був пасажиром.

У листі Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 24.06.2022 р. №4206/65/01-2022 зазначено, що відеофіксація факту проходження освідування ОСОБА_1 працівниками Золотоніського РВП не проводилася.

У судовому засіданні не знайшов підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вище викладеним, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М.Ю. Степченко