Справа № 591/4772/22 Провадження № 3-в/591/25/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., з участю секретаря - Нанка Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку суми штрафу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання постанови Зарічного районного суду м.Суми у справі 591/4772/22 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. через фінансові труднощі.

Вивчивши матеріали справи в межах заяви, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». ЄСПЛ поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 06.10.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Постанова набрала законної сили.

Враховуючи такі обставини, та те, що на даний час ОСОБА_1 перебуває у важкому матеріальному стані, не ухиляється від сплати штрафу, його клопотання слід задовольнити та розстрочити ОСОБА_1 виплату штрафу на строк 10 (десять) місяців зі щомісячним платежем 1700 (одна тисяча сімсот) грн. щомісяця.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 301,304,307 КпАП України, ст. 55 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Зарічного районного суду м.Суми від 16.08.2021 про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 17 000 грн на строк 10 (десять) місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісяця до 28 числа кожного місяця.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.Р.Сорока