Справа № 159/3349/22
Провадження № 3/159/1913/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23.02.1999 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

26.08.2022 до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №735898 від 05.08.2022 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 31.07.2022 близько 16 години в АДРЕСА_2 ображав за місцем проживання колишню дружину ОСОБА_2 нецензурними словами, шарпав її за одяг, чим вчинив домашнє насильство.

В судовому засіданні 11.10.2022 ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Пояснив, що 31.07.2022 він приходив до колишньої дружини близько 10 години, допомагав по господарству, дітей в той час вдома не було. Після цього він пішов до сусіда, де вживав з ним спиртне. В той день до колишньої дружини він більше не приходив. ОСОБА_3 31.07.2022 близько 16 години (як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення) він не бачив, ніякого конфлікту з нею не було. Його син ОСОБА_4 сам приходив до сусіда, і передавав йому слова матері. Зазначив, що у нього з колишньою дружиною існують складні відносини, вони розлучені близько 10 років, він по рішенню суду приходить відвідувати дітей до помешкання ОСОБА_5 , так як діти проживають з нею.

Потерпіла ОСОБА_2 в судові засідання 17.10.2022, 28.10.2022 не з`явилась, хоча судом вживались заходи для її виклику.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшла таких висновків.

Згідно вище вказаного протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за частиною першою статті 173-2 Кодексу.

Диспозицією частини першої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відповідно до п.п.3, 4, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 Кодексу є настання певних наслідків від вчинення винною особою дій фізичного, психологічного чи економічного характеру по відношенню до потерпілої, а саме - завдання чи ймовірна можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю особи, відносно якої вчинені такі дії.

Об`єктивна сторона частини першої статті 173-2 Кодексу передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Так, відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно пояснень ОСОБА_1 не визнаються. Останній категорично заперечив факт вчинення домашнього насильства 31.07.2022 по відношенню до своєї колишньої дружини, ствердив, що о 16 годині до помешкання ОСОБА_3 не приходив.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення ОСОБА_1 відносно подій 31.07.2022, які вочевидь відбирались в останнього в день складання протоколу про адміністративне правопорушення 05.08.2022, але з невідомих причин датовані «05.05.2022». В даних поясненнях ОСОБА_1 також заперечував факт вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини 31.07.2022.

Доказів на спростування позиції ОСОБА_1 суду не надано. Будь-яких доказів того, що дії останнього були спрямовані на застосування дій психологічного характеру у матеріалах справи відсутні, оскільки такими доказами є лише пояснення ОСОБА_3 , на противагу яких є пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Таким чином, пояснення ОСОБА_2 не можуть бути єдиним доказом вчинення особою даного правопорушення.

Відтак відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яка шкода фізичному або психічному здоров`ю була завдана потерпілій, які наслідки настали чи могли настати здоров`ю потерпілої внаслідок дій ОСОБА_1 та наявність причинно-наслідкового зв`язку між цими діями. Тобто, не вказані усі обов`язкові ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , що виключає підстави для притягнення особи до відповідальності.

Згідно зі статтею 245 Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173-2, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

Провадження у справі № 159/3349/22 (провадження № 3/159/1913/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова