СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/550/22
пр. № 3/759/847/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого лікарем «Клініка Сіті», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КпАП України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за ст. 122-4 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 217764, 07.12.2021 року приблизно о 10 год. 23 хв. на вул. Кільцева дорога у м. Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi A7, д.н.з. НОМЕР_1 , на дорозі, яка поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, рухався, займаючи одночасно дві смуги, таким чином, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення із транспортним засобом Богдан А-09201, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.п. 11.10, 13.1 ПДР України.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 217777, 07.12.2021 року приблизно о 10 год. 23 хв. на вул. Кільцева дорога у м. Києві, водій ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Богдан А-09201, д.н.з. НОМЕР_3 , будучи причетним до скоєння дорожньо-транспортної пригоди залишив місце її скоєння до прибуття працівників поліції, чим порушив п. 2.10.а ПДР України.

При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність. Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначаючи, що він рухався у 3-му ряду, в щільному заторі та відчув удар по кузову машини справа. В зеркало він побачив, як маршрутка № 188, яка рухалась справа, круто вивернула, щоб змінити полосу і своєю задньою частиною подряпала передні і задні двері його автомобіля.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Володченко О.М. підтримав пояснення, надані ОСОБА_1 та зазначив, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 ПДР.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не відчув зіткнення. 19.12.2021р. його викликали працівники патрульної поліції і оглянувши відео з камери спостереження він побачив, що дійсно сталася ДТП за участю його маршрутки, проте вважає, що ДТП сталася з вини водія автомобіля Ауді, який виконував випередження.

Вислухавши пояснення захисника водія ОСОБА_1 - адвоката Володченко О.М. та водія ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно п.п. 11.10, 13.1 ПДР України на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається зі схеми ДТП, зіткнення транспортних засобів відбулося в третій полосі, в якій, згідно наданих пояснень, рухався водій ОСОБА_1 , чим спростовується факт його руху одночасно двома смугами та недотримання, у зв`язку з цим, бокового інтервалу.

Водій ОСОБА_2 зазначив, що про ДТП дізнався після оглянутого в приміщенні УПП м. Києва відеозапису, згідно якого водій ОСОБА_1 виконував випередження між полосами, через що відбувся контакт. Однак, дані пояснення не ухгоджуються зі схемою ДТП та поясненнями водія ОСОБА_1 та не підтверджують недотримання водієм ОСОБА_1 дистанції між транспортними засобами.

Відеозапис, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо було відтворити із технічних причин, оскільки носій був пошкоджений. У зв`язку з чим судом неодноразово направлялись до Управління патрульної поліції в м. Києві запити із проханням надати копію відеозапису, однак суду було повідомлено, що у працівників поліції він не зберігся.

Будь-яких інших доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.п. 11.10, 13.1 ПДР матеріали справи не містять.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення вини особи «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), приймаючи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та виходячи з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, розглядаючи справу в межах наявних доказів суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, переконливих та належних доказів, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, у зв`язку з відсутністю достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

У той же час, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він у наданих поясненнях не спростовує факт залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та свою причетність до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно правил п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, суд вважє за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАПзакрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП..

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 40-1, 124, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 122-4 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Т.В. Кириленко