ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3175/22

Провадження № 33/4820/631/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., захисника Соха В.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радивилів Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 03 липня 2022 року о 22 год. 43 хв. в м.Кам`янці-Подільському Хмельницької області по вул. Князів Коріатовичів, 56, керував транспортним засобом автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що вказане правопорушення він не вчиняв, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а просив поліцейських дозволу занести до квартири речі з автомобіля.

Зазначає, що наступного дня він поїхав у лікарню та мав намір пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте у лікарні йому повідомили, про необхідність участі працівників поліції та відмовили.

Звертає увагу, що відеозапис є обривистим та не відображає всіх подій.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Соха В.В. на підтвердження доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених судом першої інстанції. Зокрема, відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №304096 від 30 серпня 2022 року,з якого вбачається, що цього ж дня о 20 год. 58 хв. в м.Кам`янці-Подільському Хмельницької області по вул. Князів Коріатовичів, 56, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом, яким зафіксовано факт керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що відеозаписи не є доказами в справі, оскільки є не безперервними, суд зазначає наступне.

Дійсно відеозаписи події не є безперервними, як того вимагають відомчі підзаконні акти МВС України.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що враховуючи обставини справи, вказані відеозаписи автоматично не можуть означати недопустимість доказів, оскільки на них чітко зафіксовано обставини події, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи, поведінку ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що скасування судового рішення виключно на підставі формальної констатації, зокрема за наявності технічних помилок, відсутність безперервності відеозапису, за відсутності інших підстав для скасування постанови суду жодним чином не сприятиме досягненню мети адміністративного провадження і адміністративної відповідальності за вчинення протиправного діяння. Такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя (невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості, рівності тощо).

Тобто, наявні в матеріалах справи фрагменти відеозаписів та інші матеріалі справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами.

Під час апеляційного розгляду порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції», та порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 є безпідставними, бо останній узагалі відмовився від проходження такого огляду.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не заслуговують на увагу суду. Такі показання розцінюються судом як спроба ОСОБА_1 уникнути відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 ухилявся давати відповідь на неодноразові запитання працівника поліції щодо згоди на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, фактично ігноруючи законні вимоги працівників поліції.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обґрунтованою.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючисьст.ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний