Справа №: 465/5089/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 рокум.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає на АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №299442 від 03.08.2022 року, ОСОБА_1 03.08.2022 року о 23:20 год. на вул.Городоцька, 151 у м.Львові, порушив порядок провадження господарської діяльності без одержання ліцензії, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав, оскільки безоплатно перевозив на транспортному засобі ОСОБА_2 . З яких саме підстав поліцейські вирішили, що він здійснює господарську діяльність, йому невідомо. Просить провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В суді захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Русенко Р.І. проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності заперечив з огляду на те, що господарська діяльність це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Однак зазначив, що ОСОБА_1 підвозив ОСОБА_2 безкоштовно. Також просив врахувати, що при викладі обставин вчинення правопорушення не відображено доказів систематичної діяльності, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу та доказів надання платних послуг. Крім цього зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №299442 від 03.08.2022 року не вказано якою саме господарською діяльністю, що підлягає ліцензуванню займався ОСОБА_1 , яким законом передбачено необхідність дозволу, який транспортний засіб використовувався ОСОБА_1 для здійснення такої діяльності; перевезення кого здійснював ОСОБА_1 та відсутні відомості про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Оскільки, на його думку, у протоколі про адміністративне правопорушення не відображена суть правопорушення, а також те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КпАП України).

Так, виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, зокрема передбачені ст.ст. 164-164-8 КУпАП.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за провадження господарської діяльності без державної реєстрації.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що регулюються у сфері господарської діяльності. Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

За ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Водночас суд наголошує, що господарська діяльність носить системний характер у виді діяльності суб`єктів господарювання, яка має вартісну ознаку, тобто цінову визначеність, та відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягають лише суб`єкти господарювання.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював пасажирські перевезення в режимі таксі систематично з метою отримання доходу, що є обов`язковими об`єктом та ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Однак, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні матеріали справи не містять доказів на підтвердження фактів систематичного перевезення ОСОБА_1 за плату пасажирів.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що про оплату із ОСОБА_1 вона не домовлялася.

При цьому, постановою Франківського районного суду м.Львова від 14.10.2022 року задоволено клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Русенка Р.І. про виклик та допит свідків, подане в межах розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Викликано свідків ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) у судове засідання, яке призначене на 11:10 год. 02.11.2022 року.

Однак, в судове засідння, призначене на 02.11.2022 року свідки не з`явилися. Як вбачається із заяви захисника Русенка Р.І. свідок ОСОБА_3 не може з`явитися оскільки виїхала за кордон.

З огляду на строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними доказами у справі.

Орган, який законом уповноважений виявляти та фіксувати адміністративні правопорушення у встановленому законом порядку, не надав достатніх, належних і достовірних доказів вчинення собою правопорушення, яке зазначено в протоколі.

Суд не уповноважений законом збирати докази винуватості особи. Обов`язком суду є перевірити та оцінити докази, їх достатність та достовірність, які зібрані посадовою особою, яка склала протокол, а також докази сторони захисту для ствердження своєї позиції.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Таким чином, встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір з нього не стягується.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 9, 221, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Львівської апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Х.В. Гладишева