Провадження №: 3/752/6595/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в СБУ, ідентифікаційний номер відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 липня 2022 року близько 00:30 у м. Києві на вул. Столичне шосе? виїзд на міст Південний, керував автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про те в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не направив, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Скакун М.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Заперечила факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Вказала на недопустимість наявних у матеріалах справи доказів та їх недостатність для доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Послалась на відсутність підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , складання поліцейськими протоколу ще до закінчення проходження огляду на стан сп`яніння, проведення огляду у неналежному закладі охорони здоров`я, неповідомлення водієві про результати огляду безпосередньо після його проходження, невідповідність дати направлення на огляд - 18.07.2022 даті фактичного проходження огляду - 19.07.2022, а також складання висновку за результатами огляду не в день його проходження. Крім того, вказала на упереджене ставлення поліцейських до ОСОБА_2 , що на думку захисника, вплинуло на рішення щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 155422 від 19.07.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, висновок №003827 КНП «Київської міської наркотичної клінічної лікарні «Соціотерапія», відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_1 19.07.2022 о 01:30 у стані алкогольного сп`яніння, у останнього виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 1.43 проміле, рапорт співробітника поліції, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд вважає їх достатніми для доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, всі обставини події, а саме керування ОСОБА_1 19.07.2022 близько 00:30 транспортним засобом, зупинка його співробітником поліції, виявлення у водія ознак сп`яніння та проходження водієм медичного огляду фіксувалися на нагрудну камеру поліцейського.

Судом встановлено, що у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП працівниками поліції його було доставлено для проходження огляду до уповноваженого Департаментом охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації закладу охорони здоров`я - Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», де в межах двох годин з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, за результатами якого лікар встановив факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Незважаючи на те, що бланк висновку заповнено лікарем 21.07.2022, в той час як сам огляд проведено 19.07.2022, підстав недовіряти висновку лікаря та вважати результати огляду недопустимим доказом у суду немає. Як видно з матеріалів справи, під час медичного огляду ОСОБА_1 виявив бажання здати сечу, а тому отримання результату аналізів потребувало часу.

Невідповідність зазначеної у висновку лікаря дати направлення ОСОБА_1 на медичний огляд - 18.07.2022 даті проведення огляду - 19.07.2022 суд розцінює як описку, оскільки всі події відбувалися саме 19.07.2022.

Обґрунтованих сумнівів у тому, що ОСОБА_1 19.07.2022 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у суду не виникло.

Упередженого ставлення до ОСОБА_1 з боку поліцейського з матеріалів справи не вбачається.

Право ОСОБА_1 на захист було належним чином реалізоване під час судового розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, де його інтереси представляв захисник.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф.Токман