ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022

Справа № 497/2058/22

Провадження № 3/497/1199/22

02.11.2022 року суддя Болградського районного суду Одеської області Раца Володимир Анатолійович, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Болграді адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу встановлено на підставі паспорту для виїзду за кордон громдянина Румунії № НОМЕР_1 , виданого 01.08.2018 року та дійсного до 01.08.2023 року,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 155573, складеного 17.10.2022 року, о 19 годині 30 хвилин в міжнародному пункті пропуску «Виноградівка», прикордонним нарядом «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску» під час здійснення прикордонного контролю на виїзд з України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який на паспортний контроль надав паспорт громадянина Румунії. Протокол про адміністративне правопорушення складено за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду адміністративного матеріалу повідомлявся у встановленому законодавством порядку. 30.10.2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гула А.С., який здійснює свої повноваження на підставі електроного ордеру серії ВН № 1200964 від 27.10.2022 року, звернувся до суду шляхом формування документу в системі "Електроний суд" з клопотанням про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, так як доданий до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт військовослужбовця складаний тією самою особою, яка склала сам протокол - старшим наряду майстер-сержантом ОСОБА_2 . Описані у ньому обставини ідентичні тим, що наведені у протоколі, таким чином, зважаючи на фактичну однаковість цих документів за змістом, не можна стверджувати про те, що один з них доповнює інший як окреме джерело доказової інформації. Фотографія дисплею комп`ютера із певним зображенням та графічною інформацією також не є належним доказом та викликає сумніви. Тому оскільки подія і склад адміністративного правопорушення у даній справі не доведені належними і допустимими засобами доказування, він просить провадження у справі закрити.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 204-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 намагався перетнути державний кордон України без відповідних документів, однак згідно рапорту старшого наряду ОСОБА_3 , в ході здійснення прикордонного контролю даний громадянин пред`явив паспорт для закордонних поїздок громадянина Румунії серії НОМЕР_1 , виданий 01.08.2018 року, орган: BUCURESTI, який міститься в матеріалах справи та є офіційним документом, який посвідчує особу та надає право на перетинання кордону.

В матеріалах справи на підтвердження громадянства України ОСОБА_1 було надано фото особової картки, відповідно до якої ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 08.10.1997 року Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області, однак це фото не є офіційним документом, який б підтверджував відповідний факт, а саме громадянства особи.

Також працівниками прикордонної служби було надано суду відповідь начальника Болградського відділу ГУ ДМС України в Одеській області Пейчевої С. №5129-569/5129.1-22 від 18.10.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України та паспортами громадянина України для виїзду за кордон Білгород-Дністровським відділом ГУДМС в Одеській області, але не має відомостей щодо громадянства ОСОБА_1 на час виявлення правопорушення та складання протоколу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, в даному випадку є необхідність в доведенні громадянства особи, яка будучи громадянином України намагалася перетнути державний кордон України на підставі паспорта для виїзду за кордон іншої держави.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Частинами 2 та 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року за № 1710-VI, який визначає умови перетинання державного кордону України, передбачено, що початком здійснення прикордонного контролю, зокрема, особи, є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Відповідно до положень ст. 7 вищенаведеного Закону паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону. У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Крім того, за п.14 ч.1 вищевказаного закону перевірка документів дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів. Тобто кожна особа при проходженні паспортного контролю самостійно надає органам Державної прикордонної служби України документ, який надає їй право на перетин державного кордону України. У зв`язку з чим саме цей документ і підлягає перевірці працівниками прикордонного служби з метою встановлення його дійсності та приналежності відповідній особі.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено та матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження громадянства України ОСОБА_1 , невідповідності документу, за яким ОСОБА_1 перетинав державний кордон, не наведено жодного доказу на підтвердження недійсності даного документу, чи доказів на підтвердження того, що даний документ містить ознаки фальсифікування, підробки чи містить недостовірні відомості про ОСОБА_1 , відповідно до приписів ст. 12 Закону України «Про державний кордон України та диспозиції ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, суд зазначив, що відповідність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено національним законодавством.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку що, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 204-1, 221, 245, 247, 252, 268, 280-285, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н ОВ И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А.Раца