Номер провадження 3/523/7081/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2022 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли Управління патрульної поліції в Одеській області відділу адміністративної практики, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 268917 від 22 серпня 2022 року складеного інспектором патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Копиця О.М., за обставинами того, що 22.08.2022 року близько 23 год. 17 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу будинку № 37 по вул. Чорноморського козацтва в м. Одесі на законну вимогу поліцейського припинити правопорушення, що виражалось в образливому чіплянні до громадян, не відреагував, в грубій формі висловлювався в адрес поліцейських та погрожував.

Відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, передбачена ст.185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся, зокрема шляхом направлення смс-повістки за номером телефону зазначеному в протоколі, згідно роздруківки судова повістка доставлена 28.09.2022 року.

З огляду на зазначене, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 , про розгляд справи повідомлений належним чином, у зв`язку з цим, розгляд справи проведено у відсутність особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КпАП України).

З урахуванням викладеного та на підставі положення ст. 268 КУпАП, суддя дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у відсутність повідомленого ОСОБА_1 , оскільки, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу та повідомлення його про час та місце слухання справи про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду та не повідомив суд про причини не явки.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 185 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та іншому.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП суд враховує постанову Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі № 5-49к13, рішення Європейського суду з прав людини по справі «Веренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, де зазначено, що суть вимоги працівника поліції, з метою надання оцінки законності є обов`язковим елементом для кваліфікації дій за ст. 185 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суть вимоги працівника поліції полягала в припиненні адміністративного правопорушення, припинення образи та погрози в адресу поліцейського.

Отже, в ході розгляду справи суддею встановлено, що й безпосередньо підтверджено матеріалами справи, що вимога працівників поліції полягала в припиненні правопорушення, що полягало в образливому чіплянні до громадян, грубих погроз працівникам поліції.

З урахуванням викладеного, на підставі досліджених доказів наданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення.

При накладанні адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом враховується: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, наслідки, що настали та обставину, що пом`якшує відповідальність.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність, відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 185, 249, 268, 284, 294 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 грн. 00 коп. в дохід держави.

Cтягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн., 20 грн., за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Суворовський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UА0015759, Код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: