Провадження № 3/512/549/22
"20" жовтня 2022 р. смт Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2022 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166475 від 30.08.2022 вбачається, що ОСОБА_1 30.08.2022 близько 10 години 40 хвилин в с. Дубинове на блок-посту № 8 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на виявлення стані сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою Drager та від проведення такого огляду в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР передбачений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами статті 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що 30.08.2022 він їхав з роботи додому. Потім подзвонила його дружина та повідомила, що їй стало погано. Через це ОСОБА_1 випив ліки від серця. Згодом він був зупинений працівниками поліції. Під час розмови з ним, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою пристрою Drager. ОСОБА_1 відмовився від такого огляду. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні медичного закладу ОСОБА_1 відмовився також.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що з ОСОБА_1 перебуває в дружніх відносинах. Також він повідомив суд, що зранку він разом з ОСОБА_1 поїхали за зерном та були на току до 11 години дня. Згодом до ОСОБА_1 зателефонувала його дружина та повідомила його, що їй стало погано. Через це ОСОБА_3 поспішав додому. Під час того, як вони повертались з току, їх зупинили працівники поліції. Додатково повідомив, що ОСОБА_1 зранку алкогольних напоїв не вживав. На запитання суду, ОСОБА_2 не зміг назвати точну дату, коли саме ОСОБА_1 зупинили працівники поліції. Припустив, що це міг бути початок вересня. Чи пропонували ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в приміщенні медичного закладу ОСОБА_2 підтвердити чи спростувати не зміг, оскільки в цей час він перебував в салоні автомобіля і не міг бачити чи чути спілкування ОСОБА_1 з співробітниками поліції.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, доведена та підтверджується наступними доказами.

Так протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166475 від 30.08.2022 відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені всі необхідні дані та в якому ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом згоден (а.с.2).

З рапорту сержанта поліції Юрія Глинського вбачається, що ним під час несення служби на блок-посту № 8 був зупинений автомобіль марки Ваз 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Підставою зупинки була перевірка особистих документів, огляд автотранспорту та огляд речей та багажу. Під час розмови з останнім були помітні явні ознаки алкогольного сп`яніння (порушення мови, почервоніння обличчя та очей, некерована координація рухів, запах алкоголю з порожнини рота). Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в приміщенні медичної установи. На що ОСОБА_1 відмовився (а.с.3).

В судовому засіданні також було досліджено відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення на вимогу положень статті 266 КУпАП, зміст якого підтверджує обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в приміщенні медичної установи.

Доводи ОСОБА_1 , покладені в основу заперечення на складений адміністративний матеріал суд оцінює критично.

Щодо суті наведених аргументів суд зазначає наступне.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 не заперечували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до моменту його зупинки інспекторами поліції.

Судом було детально досліджено доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис та встановлено, що він підтверджує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в приміщенні медичної установи.

Наявні у справі докази у сукупності не дають підстав припускати інший можливий варіант розвитку подій, які мали місце 30.08.2022, відповідно вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом.

Зазначені ОСОБА_1 порушення з боку працівників поліції під час складення адміністративного матеріалу (зокрема, відсутність свідків, не повне відео фіксації відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, несертифікований прилад, з якого зроблено відео) не свідчать про недостовірність відеозапису, не спростовують висновків про підтверджені факти керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції, що не відноситься до компетенції суду та не може бути підставою визнання доказів недопустимими.

Крім того суд враховує надані в судовому засіданні свідчення ОСОБА_1 , в яких він підтвердив факти керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд також не знайшов підстави вважати що ОСОБА_1 себе оговорював або в інший спосіб викривлював викладені на відеозаписи пояснення. Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_1 не навів жодних доказів, на підставі яких можна було б прийти до висновку про деякі сумніви у добровільності та істинності його пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому посилання ОСОБА_1 на те, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення є аматорське, коротке та неінформативне, відхиляються судом, оскільки альтернативного обґрунтованого пояснення щодо зафіксованих на відео подій, зокрема, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суду надано не було.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП "поза розумним сумнівом", оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Вивчивши докази в їх сукупності, суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, з метою виховання цієї особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 так і іншими особами, вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 9, 13, 23, 33, 40-1, 130, 283-285, 294 КУпАП, частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнення проводити на рахунок №UА0015001, назва рахунку: рахунок для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, КОД БК - 21081300, отримувач ГУК в Одеській області /Одеська обл./21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на розрахунковий рахунок №UА0026001, КЕКД 22030106, отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Ю. Брюховецький