Справа № 946/4613/22
Провадження № 3/946/1693/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Ізмаїльського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть справи

1.1. Згідно наданих матеріалів, 07.07.2022 року о 00 годині 01 хвилині водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 по вул. Сонячній, 26 в смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ІІ Процедура та позиції сторін

2.1. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справ між суддями від 11.07.2022 року, справа №946/4613/22 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.2. ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, з врахуванням обставин викладених в пояснені від 09.08.2022 року. Як вбачається з наданих пояснень, 07.07.2022 року приблизно о 21:00 ОСОБА_1 з його товаришем ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «OPEL VIVARO», державний номер НОМЕР_1 , поверталися додому за місцем свого мешкання. Не доїжджаючи приблизно 2 кілометри до місця свого проживання по АДРЕСА_2 , автомобіль почав глохнути та в салоні відчувався запах гарі. У зв`язку з чим, вони вирішили зупинитись. Виявилося, що сталося замкнення десь в районі акумулятора, що перебуває в салоні автомобіля та згорів запобіжник, який, як вони зрозуміли, відповідає за справну роботу паливного насосу. Було вирішено, що ОСОБА_3 , який є місцевою людиною, піде шукати запобіжник, адже час був вже достатньо пізній. ОСОБА_1 залишився стерегти автомобіль. Коли вже сутеніло, він був змушений увімкнути фари з метою недопущення ДТП. Приблизно о 00:15 до місця зупинки під`їхав патруль поліції. ОСОБА_1 розумів, що ним порушено комендантську годину та зараз на нього буде накладено стягнення у вигляді штрафу. В бесіді відчувши від нього запах алкоголю, поліцейський зажадав пред`явити документи на автомобіль і водійське посвідчення. Він надав ці документи, після чого поліцейський повідомив, що доставить його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Пройти огляд на стан сп`яніння на місці поліцейський йому не пропонував. Розуміючи абсурдність ситуації, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, адже автомобілем він не керував. Автомобіль стояв на узбіччі, в нього навіть було відкрито передні двері, що чітко вбачається з відео з нагрудної камери поліцейського. Також чітко видно, що автомобіль не рухався та перебував у статичному стані. На його прохання надати докази вчинення ним правопорушення, інспектор зазначив, що він бачив порушення і цього достатньо для розгляду справи. Незважаючи на відсутність будь якої вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та відсутність будь-яких доказів, працівник поліції склав відносно нього протокол про правопорушення, при цьому не роз`яснивши права, передбачені статтею 268 КУпАП України. При розгляді справи працівником поліції порушено право ОСОБА_1 на використання юридичної допомоги, до того ж жодних свідків під час складання матеріалів не було. Під час складання протоколу, підійшов його товариш ОСОБА_2 з необхідним набором запобіжників. Після чого, несправність було усунуто та вони поїхали додому. Автомобілем керував ОСОБА_2 . ОСОБА_1 автомобілем не керував, що виключає склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2.3. Приймаючи до уваги, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не з`явилася, зважаючи на строк розгляду справи, передбачений ст.277 КУпАП, та враховуючи, що у відповідності до ст.268 КУпАП присутність особи не є обов`язковою, суддя вирішила розглянути справу на підставі наявних в її розпорядженні матеріалів.

ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування

3.1. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП)

Стаття 7. Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом […].

Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність […].

Стаття 130. Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

[…] відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 247. Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення […]

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

3.2. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року за №46 (далі ПДР).

Пункт 2.5. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ІV. Оцінка судді

4.1. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подані заперечення, суддя дійшла такого висновку.

4.2. Принцип 7 Рекомендації No R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій визначає, що обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч.2 ст.251 цього Кодексу). Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а вимагання від особи надання доказів на свій захист і спростування такого протоколу, є неприпустимим в контексті принципу презумпції невинуватості.

4.3. Переглянувши відеозапис, який містяться на долученому до матеріалів справи оптичному диску, суддею встановлено, що працівники патрульної поліції під`їхали до припаркованого автомобілю марки «OPEL VIVARO», державний номер НОМЕР_1 , у якого були відчинені двері. Також, на відеозапису зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

4.4. Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу вказаного адміністративного правопорушення полягає в тому, що порушник обов`язково має керувати транспортним засобом.

4.5. Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

4.6. Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

4.7. Крім того, Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст.130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

4.8. Таким чином, знаходження особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

4.9. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

4.10. Крім того, всупереч положень ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку №1103 та п.7 Розділу І Інструкції №1452/735,в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що, будучи незгодним пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

4.11. Також, надані суду відеозаписи не відповідають вимогам п.5 Інструкції №1026, оскільки не фіксують всього періоду з моменту вчинення правопорушення та закінчуючи оформленням матеріалів про адміністративне правопорушення.

4.12. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), пункт 54; «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), пункт 55).

4.13. Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, вважаю, що адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

4.14. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, всі сумніви в даному випадку суддя у відповідності до ст.62 Конституції України трактує на його користь, та, відповідно, приходить беззаперечного висновку про недоведеність допустимими і належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

V. Висновок судді

5.1. За вказаних обставин, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

2. Копію постанови надіслати для відома ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: