П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України,

пенсіонера, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

О 18 год. 25 хв. 21.10.2022 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» на в`їзд в Україну прибув громадянин, який на паспортний контроль надав закордонний паспорт громадянина Канади серії НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів», в ході перевірочних заходів було встановлено що, громадянин Канади ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , тобто вищезазначений громадянин здійснив спробу незаконного перетину державного кордону Уз відповідного для громадян України документу.

Своїми діями порушив, вимоги ст. 4 Конституції України, ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України», ст. ст. 2, 3 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених ПКМУ від 27.01.1995 року №57, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки. При цьому, в матеріалах справи наявна заява останнього, в якій просить розгляд справи провести без його участі. Враховуючи наведене, скорочені строки для розгляду справи про адмінстративне правопорушення передбачене ст. 204-1 КУпАП та вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст. ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, згідно з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Так, згідно ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

У пункті 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України» зазначено, що законодавство України про громадянство ґрунтується на принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно вимог ч.1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

А у відповідності до п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 перетинання громадянами України (далі громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну:

1)паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

2)дипломатичний паспорт;

3)службовий паспорт;

4)проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий);

5) посвідчення особи моряка;

6) посвідчення члена екіпажу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №010401 від 21.10.2022 року, протоколом про адміністративне затримання від 21.10.2022, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 21.10.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.10.2022, в яких зазначив що прибув на КПП «Тиса» з метою перетину кордону для візиту матері його дружини та на паспортний контроль надав паспорт громадянина Канади, де проживає зі своєю сім`єю з 1998 року, рапортами інспекторів прикордонної служби від 21.10.2022, витягом з бази даних «Ризик» щодо перетину ДКУ гр. України ОСОБА_3 від 21.10.2022, копією особової картки з Державної міграційної служби України на ОСОБА_1 від 21.10.2022, копією паспорта № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, саме, перетинання державного кордону України без відповідних документів.

Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) "малозначність" означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за адміністративне правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого порушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особи правопорушника, котрий пенсіонер, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, є і громадянином Канади, обставин справи, беручи до уваги той факт, що адміністративне правопорушення не призвело до тяжких наслідків, не завдало шкоди суспільним інтересам, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, приходжу до переконання, що вищенаведене є підставою для застосування приписів ст. 22 КУпАП, відтак ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 22, 22, 33, 204-1, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило