Справа № 128/2146/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у встановленому законом порядку та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №822167 від 07.09.2022 судом убачається, що 07.09.2022 о 18:45 год. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 залишив без нагляду неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2020 року народження , який проживає в антисанітарних умовах, не забезпечений всім необхідним, і як наслідок не виконав свої батьківські обов`язки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судове засідання призначене на 01.11.2022, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився по невідомим для суду причинам.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП та враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи із наступного.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Отже, диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків.

Тому, для притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності,уповноаженою особою на складання протоколу повинно бути доведено перед судом , які саме обов`язки не були виконані ним і яким законодавством передбачене їх виконання.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Разом з тим, згідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані:- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;-піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;- поважати дитину.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Проте, під час складання уповноваженою особою вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 251 КУпАП , не зібрано взагалі ніяких належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд звертає увагу, на той факт, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі для встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

В свою чергу, в матеріалах даної справи наявний лише: вищевказаний протокол, рапорт від 07.09.2022, з якого убачається що саме гр. ОСОБА_1 звернувся до органу поліції для вжиття відповідних заходів щодо його колишньої дружини ОСОБА_3 , яка 07.09.2022 покинула малолітніх дітей 2-х та 3-х річного віку на сторонніх осіб ; частково читабельні копії паспорту ОСОБА_1 та свідоцтва про народження сина, тобто без додання органом на складання протоколу належних та допустимих доказів скоєння останнім адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не доведена, а тому в діях останнього відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, в зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7,9, п.1 ч.1 ст. 247, ч. 1 ст. 184 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.- закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Олена САЄНКО