Справа № 346/2199/22
Провадження № 3/346/1760/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол полягали у тому, що 06 червня 2022 року о 23 годині 30 хвилин, в місті Коломия, по вулиці Пушкіна, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Драгер, який показав позитивний результат. Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху, а за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 суду невідомі. Повістка у паперовому вигляді була надіслана йому на поштову адресу, з рекомендованим листом, тричі, але він до суду не з`явився. І тому, на підставі статті 6 «право на справедливий суд» Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року (де було розглянуто питання тривалості розгляду справи, але його висновок суд вважає цілком застосовним і до цієї справи), а також рішення від 24.02.2022 року про визнання не прийнятною заяви №43925/18 у справі "Goryachyy v. Ukraine" (якою суд не знайшов порушень статті 6 Конвенції у тому, що суд інформував людину про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання повістки поштою з рекомендованим повідомленням, але вона повернулась з поміткою, що її не було доставлено у зв`язку із закінченням строку для його отримання отримувачем) суд проводив розгляд справи ОСОБА_1 за його відсутності, оскільки він як сторона у справі протягом чотирьох місяців не вжив жодних заходів аби дізнатись про стан відомого йому судового провадження та забрати повістку.

Оцінка і висновки суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, в силу положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 9 КУпАП будь-яким адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, в тому числі й передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Тож відсутність в діянні конкретної людини будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

При цьому суд враховує, що за положеннями частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Отже, саме на поліцейського, який склав протокол покладено обов`язок збирання і подання суду доказів вчинення конкретною людиною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто наявність в її діянні усіх чотирьох елементів складу цього правопорушення, в тому числі й наявність об`єктивної сторони, яка полягає у керуванні конкретною людиною транспортним засобом у стані сп`яніння.

І оскільки частина 1 статті 130 КУпАП не визначає умови визначення і підтвердження стану сп`яніння людини при керуванні нею транспортним засобом, суд застосовує положення статті 266 КУпАП, які визначають загальні умови встановлення поліцейським стану сп`яніння: особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (частина 1); огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина 2); проведення огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 6).

Тому суд зобов`язаний і застосовує "Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 за яким: огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2); огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом (пункт 3); результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5); водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).

А враховуючи вказані положення суд застосовує і положення пункту 6 Розділу Х "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України за №1395 від 07 листопада 2015 року за якими: у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

І з урахуванням вказаних вище нормативно-правових положень, у їх сукупності, суд відзначає, що надані йому докази, у їх сукупності (зокрема: протокол - а.с.1; аудіовідеозапис події - а.с.9; Акт огляду на стан сп`яніння - а.с.2; направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння - а.с.3; результат тесту - а.с.4; свідоцтво про повірку газоаналізатора Alcotest 6820 - а.с.5) прямо вказують на те, що:

- ОСОБА_1 06 червня 2022 року о 23 годині 30 хвилин, в місті Коломия, по вулиці Пушкіна, дійсно керував автомобілем;

- встановлення ознак алкогольного сп`яніння відбулось поліцейським самостійно, і доказів того, що вони ним озвучувались ОСОБА_1 - відсутні. І переглянувши наданий суду аудіовідеозапис, суд не переконаний у їх наявності;

- поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу: газоаналізатор Alcotest 6820 (ARHE-0365), який пройшов повірку і ОСОБА_1 погодився на це;

- під час проходження ОСОБА_1 вказаного огляду, поліцейський застосував технічний засіб аудіо-відеозапису, матеріали якого у вигляді аудіо-відеозапису події долучено до протоколу, але він не є повним та не є безперервним, а свідки, із неповідомлених суду причин, не залучались;

- аудіо-відезапис події не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 погодився із результатом його огляду на стан сп`яніння і що поліцейський взагалі запитував його про це; також запис події не містить відомостей того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення;

- немає відмітки про згоду ОСОБА_1 із результатом його огляду на стан сп`яніння і у результаті його тесту, і у Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому, що важливо, виділено окремий пункт де людина, яка була оглянута на стан сп`яніння на місці поліцейським, із використанням спеціальних технічних засобів, повинна вказати про свою згоду із результатом або, якщо вона відмовляється від запису, такий факт повинні засвідчити або свідки, або дані технічного засобу відеозапису. Однак такі, не надані суду.

Як вже вказувалось, частина 6 стаття 266 КУпАП імперативно вимагає аби огляд на стан сп`яніння проводився в порядку, передбаченому КМУ. Тобто у "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103. А він передбачає, що тільки згода водія транспортного засобу з результатами його огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічних засобів, є підставою для його притягнення до відповідальності (пункт 5). Позаяк за відсутності згоди водія з результатом такого огляду, стан сп`яніння повинен встановлюватись у закладі охорони здоров`я, куди поліцейський повинен запропонувати водію проїхати, оскільки цього вимагає пункт 6 вказаного порядку. І така пропозиція повинна бути зафіксована аудіо-відеозаписом події або із залученням свідків, оскільки якщо водій відмовиться пройти огляд на стан сп`яніння у такому закладі, або пройде його і буде зафіксовано у належний спосіб стан його сп`яніння, це буде підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В іншому випадку, проведення огляду особи на стан сп`яніння з порушенням таких умов, бо вони передбачені Кабінетом Міністрів України, є оглядом на стан сп`яніння, що проведений з порушенням вимог частини 6 статті 266, і такий огляд вважається недійсним, оскільки це прямо передбачено частиною 5 статті 266 КУпАП.

Отже, огляд на стан сп`яніння, проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічних засобів, є належним, тільки якщо його було проведено у належний спосіб та із результатом такого огляду погодилась людина, яку було оглянуто, і що важливо, її згода зафіксована нею у Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому виділено окремий пункт для цього або, якщо вона відмовляється від вчинення запису у Акті, її згода повинна засвідчуватись або свідками, або даними технічного засобу відеозапису.

Але у цій справі, суд не забезпечено жодними доказами того, що ОСОБА_1 у який-небудь формі погодився із результатом його огляду на стан сп`яніння поліцейським, на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічного засобу або, що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але він відмовився від цього, що повинно підтверджуватись аудіовідеозаписом події або показами свідків. А суду таких доказів не надано (а.с.1-10).

Пункт 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, прямо вказує на те, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Тож з цієї підстави, суд не може прийняти рапорти поліцейських (а.с.6,7), як докази наявності вказаних вище фактів.

Отже, оскільки поліцейським проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 з істотним порушенням положень частини 6 статті 266 КУпАП, такий огляд на підставі частини 5 статті 266 КУпАП є недійснім, а поліцейський не забезпечив суд належними доказами знаходження ОСОБА_1 у стані сп`яніння. І як наслідок, поліцейський не довів вчинення 06 червня 2022 року ОСОБА_1 діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки поліцейським не доведено належними, достовірними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 122-4,124,130,221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Суддя Коваленко Д. С.