Житомирський апеляційний суд
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Гриченко Т.Л., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 07.11.21 року о 02:45 год. ОСОБА_1 керував автомобілем ВМW 318 D реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння шкірного покрову обличчя, зіниці очей що не реагують на світло, тремтіння пальців рук та від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову суду захисником Гриченко Т.Л. подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки вона винесена однобічно, упереджено, без врахування всіх обставин, без дослідження матеріалів справи у повному обсязі, з порушенням норм процесуального та матеріального законодавства.

Захисник оспорює фактичні обставини справи, зазначає, що ОСОБА_1 о 02:45 год. не керував транспортним засобом, його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Ознаки наркотичного сп`яніння, які нібито встановлені на місці огляду, не зафіксовані та доказами не підтверджуються.

Стверджує, що у графі протоколу про роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП відсутній підпис ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено від якого огляду ОСОБА_1 відмовився. Працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Також, зазначає, що огляд на місці на виявлення ознак наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків не проводився. З протоколу не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду в закладі охорони здоров`я, а тому об`єктивна сторона адміністративного праворушення за п.2.5. ПДР відсутня.

Вказує, що відеозапис не вівся безперервно з початку зупинки транспортного засобу і до завершення оформлення правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника та ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку.

При цьому, відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані наркотичного сп`яніння підлягають оглядові на стан сп`яніння.

Зазначені положення нормативних актів дають підстави для висновку, що відповідальності за ст. 130 КУпАП підлягають особи, які керують транспортним засобом, мали ознаки, які давали підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів та відмовились на вимогу працівника поліції пройти огляд відповідно до встановленого ст. 266 КУпАП порядку.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння визначено також інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрованою у МЮУ 11.11.2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння шкірного покрову обличчя, зіниці очей що не реагують на світло, тремтіння пальців рук та відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків.

На переконання апеляційного суду вказані висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. В діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, оскільки водій усвідомлюючи свій обов`язок пройти огляд та наслідки своїх дій ухиляється його виконати шляхом відмови від проходження.

З бодікамери поліцейських вбачається, що 07.11.21 року о 02:20 год. працівники поліції інформують ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння-почервоніння обличчя і пропонують йому проїхати для огляду до медичного закладу з чим він погоджується.

В послідуючому, о 02:39 год. ОСОБА_1 знову заявляє працівникам поліції, що погоджується проїхати до медичного закладу.

При цьому, у період зазначеного часу працівники поліції, повідомляють водію, що у разі, якщо він поїде до медичного закладу і у нього буде виявлено наркотичне сп`яніння до нього буде застосовано штраф у значному розмірі і позбавлення права керування транспортними засобами, а якщо він відмовиться на нього буде складений протокол за ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, вручена йому копія протоколу, затримувати його вони не мають права і він може їхати далі.

Зазначене спілкування працівників поліції відбувається у відсутність свідків, що вказані у протоколі, частина відеозапису відсутня.

Лише о 02:54 год., на запитання працівника поліції, чи буде ОСОБА_1 їхати до медичного закладу, у присутності свідків, останній повідомив, що не поїде та знову намагався з`ясувати у працівників поліції, чи є за це відповідальність на що працівники поліції повідомили йому, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, а наслідки відмови, які є аналогічними, що і керування в стані сп`яніння йому не роз`яснили.

Зазначена поведінка працівників поліції, які чітко та зрозуміло не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, а навпаки ввели його в оману, створивши в нього уявлення, що відмова від огляду не буде мати для нього наслідком застосування суворого стягнення та фактично на думку суду спонукали водія відмовитися від проходження огляду, який спочатку неодноразово вказував, що буде проходити огляд, а відмовився лише після запевнень, що затримувати його не будуть і він може їхати далі та відсутності чітких та зрозумілих повідомлень йому на його запитання про наслідки такої відмови.

Апеляційний суд враховує і відсутність частини відеозапису, від моменту, коли водій погоджувався на огляд до його нічим не обґрунтованої відмови від огляду, а з пояснень захисту, у цей час працівники здійснювали на нього психологічний тиск спонукаючи до відмови від огляду, що суд спростовувати не може.

Також, апеляційний суд зважає і на те, що на відеозаписі не зафіксовано ознак наркотичного сп`яніння у водія, його поведінка, мова адекватна, відповідає обстановці, проведення огляду його очей з реакцією на світло працівниками на відеозаписі не зафіксовано.

Такі дії працівника поліції, на думку апеляційного суду не можна розцінити як вимогу водію пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, оскільки водію було альтернативно запропоновано можливість відмовитись від проходження огляду та не роз`яснено що це є його обов`язком і наслідки таких дій, чим фактично нав`язано та змодельовано протизаконну поведінку водія у відмові пройти огляд, що свідчить про провокацію правопорушення.

Згідно з позиціями Європейський суду з прав людини, суспільні інтереси не можуть виправдовувати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Веселов та інші проти Росії від 2 жовтня 2012 року, рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії від 4 листопада 2010 року, рішення Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії).

Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не спростовують доводів захисника про здійснення провокації з боку працівників поліції. Вказані свідки не були присутніми на місці події з 02:20 год. до 02:54 год.

На переконання апеляційного суду системний аналіз доказів, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 , в своїй сукупності дають підстави суду апеляційної інстанції для сумніву щодо ухилення останнього від проходження огляду та для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Гриченко Тетяни Леонідівни задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 30 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук