Єдиний унікальний номер 229/1761/22
Номер провадження 3/229/787/2022

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , який працює (проходить службу) у Військовій частині НОМЕР_1 , знаходиться в розпорядженні командира військової частини, у військовому званні солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності не притягувався
за ч. 2 ст. 172-10, ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2022 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії А4165 № 117 від 06 жовтня 2022 року, в якому зазначено, що 05 жовтня 2022 року близько 23 год. 00 хв. на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 військовослужбовець, що знаходиться в розпорядженні командира військової частини, призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_1 , під час несення служби в добовому наряді, під час дії правового режиму «Воєнний стан», перебував з ознаками стану алкогольного сп`яніння (почервонілі очі, невпевнена хода, не розбірлива мова, запах перегару). ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після медичного огляду, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння було підтверджено та оформлено актом № 1607 від 06.10.2022 року (0,36 % проміле).

05 жовтня 2022 року під час інструктажу добового наряду, черговий військової частини ОСОБА_2 наголошував про заборону вживання алкогольних напоїв під час несення служби в добовому наряді, але солдат ОСОБА_1 , несучи службу в добовому наряді та вживши алкоголні напої, свідомо відмовився виконувати законну вимогу чергового частини, поставивши під загрозу боєздатність військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

Також 17 жовтня 2022 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії А4165 № 116 від 06 жовтня 2022 року, в якому зазначено, що 05 жовтня 2022 року близько 23 год. 00 хв. на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 військовослужбовець, що знаходиться в розпорядженні командира військової частини, призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_1 , під час несення служби в добовому наряді, під час дії правового режиму «Воєнний стан», перебував з ознаками стану алкогольного сп`яніння (почервонілі очі, невпевнена хода, не розбірлива мова, запах перегару). ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після медичного огляду, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння було підтверджено та оформлено актом № 1607 від 06.10.2022 року (0,36 % проміле).

05 жовтня 2022 року під час інструктажу добового наряду, черговий військової частини ОСОБА_2 наголошував про заборону вживання алкогольних напоїв під час несення служби в добовому наряді, але солдат ОСОБА_1 , несучи службу в добовому наряді та вживши алкоголні напої, свідомо проігнорував законну вимогу чергового частини, поставивши під загрозу боєздатність військової частини НОМЕР_1 , недбало поставившись до виконання обов`язків перебуваючи на військовій службі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 визначено, що у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.
Із урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що два адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення: ЄУН 229/1762/22 (провадження № 3/229/788/2022) та ЄУН 229/1761/22 (провадження № 3/229/787/2022), підлягають об`єднанню в одне провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, смс-повідомленням. Заяв, клопотань про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Якщо особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушено не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-10 та ч.2 ст. 172-15 КУпАП не є обов`язковим, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, дійшов до наступних висновків.

Диспозиція ч.1 ст. 172-10 КУпАП передбачає склад адміністративного правопорушення, як відмова від виконання законних вимог командира (начальника). Частиною 2 ст.172-10 КУпАП, передбачена відповідальність за діяння, передбачене ч.1 цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає склад адміністративного правопорушення, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Подія адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.172-10, ч.2 ст. 172-15 КУпАП та вина ОСОБА_1 у їх вчиненні, повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії А4165 № 117 та серії А4165 № 116 від 06.10.2022 р., викладаючи фактичні обставини адміністративних правопорушень, посадовою особою зазначено, що 05 жовтня 2022 року близько 23 год. 00 хв. на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 військовослужбовець, що знаходиться в розпорядженні командира військової частини, призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_1 , під час несення служби в добовому наряді, під час дії правового режиму «Воєнний стан», перебував з ознаками стану алкогольного сп`яніння (почервонілі очі, невпевнена хода, не розбірлива мова, запах перегару). ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після медичного огляду, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння було підтверджено та оформлено актом № 1607 від 06.10.2022 року За результатами тесту виявлено 0,36 % проміле.

05 жовтня 2022 року під час інструктажу добового наряду, черговий військової частини ОСОБА_2 наголошував про заборону вживання алкогольних напоїв під час несення служби в добовому наряді, але солдат ОСОБА_1 , несучи службу в добовому наряді та вживши алкогольні напої, проігнорував та свідомо відмовився виконувати законну вимогу чергового частини, недбало поставившись до виконання обов`язків перебуваючи на військовій службі та відмовившись від виконання законних вимог начальника в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 9, розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 11 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено загальні обов`язки військовослужбовців.

Відповідно до п.п. 3,10 ст. 11 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» на військовослужбовців покладається обов`язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

Згідно ст. 16 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 30 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 31 вищевказаного Статуту начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно ч.2 ст. 33 Статуту старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання. Молодші за званням військовослужбовці повинні беззастережно виконувати зазначені вимоги старших за військовим званням військовослужбовців.

Згідно ст. 34 Статуту у разі спільного виконання службових обов`язків військовослужбовцями, що не підпорядковані один одному, якщо їх службові відносини не визначені командиром (начальником), начальником є старший із них за посадою, а за рівних посад - старший за військовим званням.

Стаття 35 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Таким чином, суддя вважає, що вимога чергового частини, начальника групи персоналу військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта ОСОБА_2 щодо заборони вживання спиртних напоїв під час несення служби в добовому наряді є цілком законною.
Статтею 26 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 4 ст. 15 КУпАП передбачено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ОСОБА_3 Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Суддя вважає, що особа, яка вступила на військову службу покладає на себе певні зобов`язання із проходженням служби, що охоплюється як безпосереднім виконанням службових обов`язків (виконання завдань, участь у навчаннях тощо), так і певними обмеженнями поза службою, яких вона має також суворо дотримуватись.

Факт вчинення зазначених адміністративних правопорушень і вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи та поясненнями свідків. Також в протоколах зазначено, що ОСОБА_1 свою провину визнав.
Суддя, об`єктивно з`ясувавши обставини справ, дослідивши письмові матеріали справ, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень передбачених статтями 172-15 ч.2, 172-10 ч.2 КУпАП, а саме, недбале ставлення військової службової особи до військової служби та відмова від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах дії особливого періоду.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності здійснених правопорушень, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, той факт, що вчинені адміністративні правопорушення мали місце, та знайшли своє підтвердження під час розгляду справ, суддя вважає доцільним піддати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративному стягненню у виді штрафу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п.5 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33, 36, 40-1, 283-284, 289 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення ЄУН 229/1761/22 (провадження № 3/229/787/2022) та ЄУН 229/1762/22 (провадження № 3/229/788/2022) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтями 172-15 ч.2, 172-10 ч.2 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі загальний номер: ЄУН 229/1761/22, провадження № 3/229/787/2022.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 172-15 ч.2 та 172-10 ч.2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п`ять) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 496 (чотириста девяносто шість) грн. 20 коп.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу підлягає сплаті на р/р: UA0005001, отримувач: Донецьке УК/Донецької області/ 21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код за , МФО: 899998.

Реквізити для сплати судового збору на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), на рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Л. Гонтар