Справа № 473/2672/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

"04" листопада 2022 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Казарєз К.А., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Ліпатова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в ВК №72, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ № 092527 від 22.09.2022 року поліцейським, який його склав, зазначено, що: «22.09.2022 року 20 год. 00 хв. в м.Вознесенськ вул.Шевченко водій ОСОБА_1 керував т.з. Сузукі д.н. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). Згідно проходження медичного освідування на місці за допомогою алкотестеру Драгер тест № 4224. Результат 1,75%».

Згідно вказаного протоколу особу водія ОСОБА_1 було встановлено за посвідченням водія НОМЕР_3 від 26.07.2012, яке не було вилучено.

Дії особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення ОСОБА_1 п.2.9 а) ПДР України та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був обізнаний про час та місце слухання справи, оскільки залучив до участі в провадженні захисника Ліпатова С., який діє на підставі ордера, що є в матеріалах провадження. Заяв чи клопотань про відкладення слухання справи ОСОБА_1 не надав, тому розгляд справи відбувся у його відсутності згідно із вимогами ст.268 КУпАП.

Адвокат Ліпатов С.В. в судовому засіданні 21 жовтня 2022 року просив провадження у справі закрити, оскільки не доведено того, що ОСОБА_1 перед освідуванням на визначення стану сп`яніння керував транспортним засобом. Так, на відеозаписі, що наданий поліцейськими, зафіксовано як авто поліції під`їздить до транспортного засобу, який не рухається, та поруч якого перебувають два чоловіки. Рух транспортного засобу та його зупинку поліцейськими чи іншими особами не зафіксовано. Окрім того, у справі відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом.

В судове засідання, яке було відкладено на 04 листопада 2022 року, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не з`явилися, хоча і були обізнані про час та місце слухання справи.

Суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності учасників провадження, які обізнані про дату і час судового розгляду, оскільки чергове відкладення розгляду справи призведе до порушення розумних строків розгляду справ про адміністративні правопорушення (які визначені в ст.277 КУпАП).

При цьому суд враховує, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Вирішуючи питання про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 092527 від 22.09.2022 року, матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_2 від 22 вересня 2022 року, які той надав поліції, які вказують на те, що цей чоловік звернувся в поліцію, оскільки невідомі люди вживали алкоголь в парку, а потім сіли на мотоцикл Сузукі і поїхали напрямку хлібзаводу.

Тобто в поясненнях даного свідка немає вказівки саме на ОСОБА_1 , як особу, що керувала транспортним засобом. Окрім того, зазначені пояснення не містять даних, які б дозволили ідентифікувати транспортний засіб (номерний знак) та особу водія.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.09.2022 року, - огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою алктестеру Драгер на місці зупинки, та зазначено, що ОСОБА_1 від лікарні відмовився.

Згідно із роздруківкою ALKOTEST 6810 від 22.09.2022 року дата освідування ОСОБА_1 22.09.2022 року 20.09 год., в якому визначено ступінь сп`яніння ОСОБА_1 вказано 1.75 % проміле.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

На диску, що наданий поліцейськими до протоколу, міститься відеофайл, на якому поліція під`їжджає до транспортного засобу, який не рухається, та біля нього стоять два чоловіки. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, той його проходить. Відео не містить того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений поліцією.

Отже на відео не зафіксовано, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, не зафіксовано зупинку транспортного засобу та пропозицію пройти огляд саме у зв`язку із цим, а також те як його було зупинено та з яких підстав.

Тоді як в ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, що підтверджено результатами огляду, що проведений за встановленою законом процедурою.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що на диску, що наданий поліцейськими до протоколу, ОСОБА_1 перебуває не на місці зупинки транспортного засобу, транспортним засобом не керує, транспортний засіб взагалі не рухається, і запису цього наданий диск не містить.

Тоді як відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи поруч транспортного засобу не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Тоді як факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зупинку транспортного засобу та пов`язаний саме із цим огляд на визначення стану сп`яніння наданий поліцією відеозапис не містять.

Частина 1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку на органи Національної поліції.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, що передбачені п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність складу правопорушення, оскільки надані суду докази поза розумним сумнівом не доводять наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а саме факту керування в стані сп`яніння та огляд на стан сп`яніння, що пов`язаний саме з фактом керування транспортним засобом.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду було встановлено, що досліджені матеріали справи не містять прямих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був при цьому зупинений в стані сп`яніння за наявності ознак такого сп`яніння, та саме у зв`язку із цим пройшов огляд, а тому всі сумніви слід тлумачити на його користь, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся в його відсутності.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя Н.Б.Зубар