Справа № 173/1561/22
Провадження № 3/173/537/2022
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріал, який надійшов від відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП - НОМЕР_1 ;

місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ;

місце роботи: не працює,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України

встановив:

10.09.2022 року близько 13 год. 44 хв. та 12.09.2022 року близько 08 год. 05 хв. малолітній ОСОБА_2 , 2011 р.н., без дозволу дорослих пішов з дому без поважних на те причин. В чому вбачається недостатній контроль гр. ОСОБА_1 за своїм опікунським сином ОСОБА_2 .

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України визнала та пояснила, що малолітній ОСОБА_2 є дитиною, яка позбавлена батьківського піклування та перебував у неї в дитячому будинку сімейного типу. Дитина є інвалідом має психічні відхилення. Наразі дітей вона повернула.

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення, дослідивши зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 082357 від 26.09.2022 р., який складений у відповідності до вимог ст.256 КпАП України, про те, що 10.09.2022 року близько 13 год. 44 хв. та 12.09.2022 року близько 08 год. 05 хв. малолітній ОСОБА_2 , 2011 р.н., без дозволу дорослих пішов з дому без поважних на те причин. В чому вбачається недостатній контроль гр. ОСОБА_1 за своїм опікунським сином ОСОБА_2 (а.с.1);

- копією рапорту про зникнення особи безвісти від 10.09.2022 року (подія 102 № 91887109) (а.с.4) та від 12.09.2022 року (подія 102 № 91938235) (а.с.5);

- довідкою перевірки за повідомлення на 102 до ВП № 3 Кам`янського РУП від гр. ОСОБА_1 , щодо зникнення малолітнього сина ОСОБА_2 , ЖЄО № 7582 від 10.09.2022 року та 7629 від 12.09.2022, згідно якої факт втечі з дому підтвердився(а.с.2);

- письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 , згідно якого встановлено, що вона є опікуном малолітнього ОСОБА_2 , 2011 р.н., який неодноразово тікав з дому (а.с.7).

Надані докази узгоджуються в цілому, не викликають сумніву та вказують на винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Згідно ст. 23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи покарання правопорушнику, суд, відповідно до ст.33 КпАП України, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, згідно статті 34 КпАП України, що пом`якшують відповідальність гр. ОСОБА_1 - визнання своєї вини.

Обставини, згідно статті 35 КпАП України, що обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 судом не встановлені.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини (вину визнає), майновий стан (не працює), обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та оцінивши все у сувокупності, суд дійшов до висновку, що відносно гр. ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.184 КпАП України, оскільки такий вид стягнення, на думку суду, може забезпечити її виправлення.

Відповідно до ст.40-1 та зміни до ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зміни до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється в дохід держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що гр. ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.40-1 КпАП України

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На підставі ч. 1ст. 307 КпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КпАП України, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.М. Бурхан