Справа № 496/3422/22
Провадження № 3/496/3645/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2022 року до Біляївського районного суду Одеської області від Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області надійшов адміністративний протокол серії АПР18 №340571 від 30 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зазначеного протоколу, 17 липня 2022 року о 10:21 громадян ОСОБА_1 , за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до вказаного протоколу, порушення було скоєно 17 липня 2022 року. До суду справа надійшла лише 21 жовтня 2022 року, тобто після сплинув 3-х місячного строку накладення адміністративного стягнення.

На момент притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вже вичерпано 3-х місячний строк, вже вичерпано 3-х місячний строк, а ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно із п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа N 308/8763/15-а провадження N К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Керуючись ст. ст. 38, 173-2, 221, 247, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Галич