ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/392/22 Справа № 695/388/22 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Ушакова К. М. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.06.2022 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 31.01.2022 року о 01.55 год. в м. Золотоноша по вул. Троїцька керував автомобілем ВАЗ 21102 номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Некоз М.М. не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.06.2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Поновити строк оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.06.2022 року про накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

2. Скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУАП та надіслати справу на новий розгляд.

Вважає, що зазначена постанова Золотоніського міськрайонного суду від 09.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 є незаконною, та такою що обгрунтовується на недопустимих доказах та увалена з грубим порушенням права на захист та прав особи яка притягується до адміністративної відповідальності гарантованими ст. 268 КУпАП та ст. 271 цього Кодексу.

Вказує, що під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 являється військовослужбовцем Збройних Сил України та на час розгляду справи перебував на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 в зоні ведення бойовик дій, а тому належним чином не був повідомлений судом про час та місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Розглядаючи справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника адвоката Некози М.М. суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом 20 днів з дня надходження справи до суду, при цьому справа надійшла до апеляційного суду 13.09.2022 року і таким чином знаходиться в суді 45 днів.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції, яке було призначено на 23.09.2022 року та 28.10.2022 року не з`являвся, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

При цьому, адвокат Некоза М.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 22.09.2022 року подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні, однак підтверджуючих документів не надав.

Слухання справи було перенесено на 28.10.2022 року.

27.10.2022 року адвокат Некоза М.М. подав чергове клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на стан здоров`я, однак підтверджуючих документів суду не надано.

В судовому засіданні 28.10.2022 року дане клопотання було розглянуто, за результатами розгляду якого було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання (без видалення до нарадчої кімнати).

Процесуальну поведінку захисника Некози М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 з приводу неодноразового відкладення справи, суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання своїми правами, з метою затягнути судовий розгляд на невизначений час, а правопорушник ОСОБА_1 взагалі жодного разу не з`явився в судові засідання.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином аналіз даної норми Закону, дозволяє апеляційному суду зробити висновок, що у даному випадку явка правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Некози М.М. в суді апеляційної інстанції при розгляді його скарги не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню судового рішення і в даному випадку його права не порушені.

Суд апеляційної інстанції вважає, що захиснику Некозу М.М., який діє в інтересах правопорушника ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 09.06.2022 року, оскільки про рішення суду першої інстанції захисник дізнався після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 31.01.2022 року о 01.55 год. в м. Золотоноша по вул. Троїцька керував автомобілем ВАЗ 21102 номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 030282 від 31.01.2022 року, де зазначено, що ОСОБА_1 31.01.2022 року о 01.55 год. в м. Золотоноша по вул. Троїцька керував автомобілем ВАЗ 21102 номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними відеодиску відносно гр.. ОСОБА_1 від 31.01.2022 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.3).

- даними рапорту інспектора СРПП Золотоніського РВП ст.. лейтенанта поліції О.М. Худоби від 31.01.2022 року, де зазначено, що виконуючи свої службові обов`язки, 31.01.2022 року, близько 01 год. 55 хв. в м. Золотоноша по вул.. Троїцька, 43, було зупинено автомобіль ВАЗ 21102 номерні знаки НОМЕР_1 , в якого в темну пору доби були вимкнені фари ближнього світла. При спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. В подальшому водію було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі на що останній відмовився. Після цього на водія було складено адміністративні матеріали.(а.с.4);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

З відео вбачається, що ОСОБА_2 при спілкування з працівниками поліції, вказує, про керування ним транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 030282 від 31.01.2022 року, даними відеодиску відносно гр.. ОСОБА_1 від 31.01.2022 року, даними рапорту інспектора СРПП Золотоніського РВП ст.. лейтенанта поліції О.М. Худоби від 31.01.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції в порушення вимог законодавства розглянув справу у відсутність правопорушника, є необґрунтованим.

На час розгляду справи 09.06.2022 року судом першої інстанції і на теперішній час, ОСОБА_2 перебував в ЗСУ, що ускладнює його явку до суду, при цьому він був представлений професійним захисником, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи 09.06.2022 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що строк розгляду адміністративної справи в суді першої інстанції становить 15 днів, а справа стосовно ОСОБА_2 перебувала в Золотоніському міськрайонному суді Черкаської області з 03.02.2022 року.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що до введення в Україні воєнного стану, правопорушник ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи на 16.02.2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.9), однак ОСОБА_2 до суду не з`явився.

Після введення в Україні воєнного стану, ОСОБА_2 також належним чином повідомлявся про слухання справи 30.03.2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням, однак в судове засідання не з`явився та скористався своїм правом відкладення розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду справи в суді першої інстанції та в цілому розумні строки розгляду справи в суді, процесуальну поведінку ОСОБА_2 , який раніше не з`являвся в судові засідання, останній представлений професійним захисником, його явка в судове засідання не є обов`язковою, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку не порушені права ОСОБА_2 , передбачені КУпАП, тому його відсутність в судовому засіданні не є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 496 гривень 20 копійок.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 09.06.2022 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Некозу М.М. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 09.06.2022 року.

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.06.2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок