Провадження №: 3/755/5681/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши питання доречності об`єднання судових проваджень у рамках справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - особа у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення), за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) в єдине, установила :

20.10.2022 до даного місцевого суду надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності особи у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КпАП, яка АСДС «Д-3», шляхом її автоматизованого розподілу, була передана для розгляду судді Бірсі О.В. (справа № 755/10465/22).

Крім того, в суд також надійшли справи про притягнення до адміністративної відповідальності цієї ж особи за ч. 1 ст. 173-2 КпАП, які АСДС «Д-3», шляхом їх розподілу у порядку передачі раніше визначеному складу суду, були передані для розгляду судді Бірсі О.В. з підстав розгляду питання про адміністративне правопорушення щодо однієї і тієї ж особи (справа №№ 755/10468/22, 755/10469/22, 755/10470/22).

Відповідно доречним є об`єднання цих судових проваджень в єдине, у світлі наступного.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми, правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом (посадовою особою) справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права.

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Відповідно, так як відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії, Суд враховує, що згідно ст.ст. 217, 334 КПК у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Як наслідок, вивчивши матеріали зазначених справ, які перебувають у провадженні однієї посадової особи одного і того ж органу, уповноваженого на їх розгляд (судді Дніпровського районного суду м. Києва Бірси О.В.) є доцільним об`єднати справи в одне провадження з огляду на суб`єктний склад, ознаки правопорушень та обставини їх вчинення.

З цих підстав, відповідно до ст. 283 КпАП, суддя постановила :

об`єднати справи № № 755/10468/22, 755/10469/22, 755/10470/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КпАП, та справу за № 755/10465/22 про притягнення до адміністративної відповідальності його ж за тією ж статтею указаного Кодексу, в одне (єдине) провадження.

Об`єднаній справі присвоїти єдиний унікальний номер № 755/10465/22.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

С у д д я Оксана БІРСА