Справа № 365/416/22
Номер провадження: 3/365/224/22
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" жовтня 2022 р. смт Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Відділення поліції №2 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працездатного, який працює різноробочим на ФГ «Родина», ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182410 від 08.09.2022, складеного поліцейським СРПП ВП № 2 Броварського РУП сержантом поліції Синільником С.А., 08.09.2022 о 20 год. 21 хв. в смт Згурівка по вулиці Залізнична водій ОСОБА_1 керував мопедом «SKY MOTO FOX» без державного номерного знаку, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановлений законом порядоку із застосуванням спеціального технічного приладу «Аlkotest Drager 6810», результат 0,66 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому визнав, зазначив, що дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно з п. 2.9А Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182410 від 08.09.2022 року, в якому у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 написав, що випив пляшку пива, після цього керував мопедом та зупинила поліція (а.с. 2);

-результатом огляду за допомогою «Аlkotest Drager 6810» від 08.09.2022 за № 518 із показником 0,66 проміле (а.с. 2);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці; результат огляду: позитивна 0,66 проміле (а.с. 6);

-направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2022 року до КНП «Згурівська лікарня Згурівської селищної ради», де зазначено, що від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 5);

-долученим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом, на якому відображено зупиненку працівниками поліції водія ОСОБА_1 , проведення огляду за допомогою технічного засобу «Аlkotest Drager 6810», результат тесту 0,66 проміле (а.с. 7);

-усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доведена.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбача передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до довідки, виданої Відділення поліції № 2 Броварського РУП ГУ НП в Київській області від 14.09.2022 року, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 9).

Згідно із довідкою, виданої Відділення поліції № 2 Броварського РУП ГУ НП в Київській області від 14.09.2022 року, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягувався за ч. 2 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі 3400 грн.; 08.09.2022 року за ч.2 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі 3400 грн. (а.с. 8).

Вирішуючи питання про накладення на особу, яка вчинила правопорушення, адміністративного стягнення, суд враховує мету адміністративного стягнення, яка є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 496 (чотиристадев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Л.М. Кучерява