Справа № 944/2062/22 Головуючий у 1 інстанції: Білецька М.О.
Провадження № 33/811/1087/22 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисників адвокатів Дзіковського М.Р., Деніс С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Дзіковського Максима Романовича на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2022 року,

встановив:

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 03 червня 2022 року о 03:50 год. у м.Яворові Львівської області по вул.Левада, керував автомобілем марки «JEEP», номерний знак НОМЕР_2 , знаходячись в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТЗ.

На постанову судді захисник ОСОБА_1 адвокат Дзіковський М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку із чим підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам та фактичним обставинам, не сприяв повному, всебічному та неупередженому розгляду справи, внаслідок чого безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст.130 КУпАП України.

Зазначає, що ОСОБА_1 заперечує факт здійснення керування транспортним засобом, а у матеріалах справи відсутні докази такого. Стверджує, що із дослідженого відеозапису в судовому засіданні вбачається, що на такому здійснюється відтворення двох подій, а саме транспортування ОСОБА_1 до КНП ЛОР «ЛОМЦПтаТЗ» з метою здачі аналізів та безпосереднє відібрання біологічних матеріалів для проведення дослідження.

Крім цього, апелянт покликається на те, що знаходження особи поблизу транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані, не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки не доводить факт керування транспортним засобом. Звертає увагу на те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки здійснювався на особисті пристрої працівників поліції. Апелянт також вважає, що фіксування процесу забору сечі відбувалось із порушенням законних прав та інтересів ОСОБА_1 .

Стверджує, що протокол серії ОБ №044018 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, прямо не доводить факт керування ОСОБА_1 03 червня 2022 року транспортним засобом Jeep Grand Cherokee д.н.з. НОМЕР_2 та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак не може братись до уваги судом, як доказ, що беззаперечно підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Жодних інших доказів, в тому числі відеозапису, які б могли свідчити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jeep Grand Cherokee н.з. НОМЕР_2 , та будь-які об`єктивні дані, на підставі яких можна було б зробити висновок, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисників Дзіковського М.Р. та Деніс С.Р. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №044018 від 03.06.2022, висновком КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" №001183 від 03.06.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, відеозаписом та іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Що стосується доводів апелянта про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події які здійснювалися на особисті пристрої працівників поліції, то апеляційний суд зазначає, що в судовому засіданні районного суду учасники не заперечили, що на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи відображено подію, що мала місце 03 червня 2022 року о 03:50 год. за участю ОСОБА_1 та навпаки, навіть просили звернути увагу на конкретні моменти цього запису. Окрім того, стороною захисту не надано суду доказів того, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, є записом здійсненим на особистий записуючий пристрій (мобільний телефон) поліцейського, суд позбавлений можливості самостійно встановити походження пристрою на який здійснювався зазначений запис.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, про результат огляду йому було повідомлено лікарем, а також останній здійснив фотозйомку зазначеного висновку власним технічним засобом зв`язку. Під час проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 жодного разу не заперечував факту керування ним транспортним засобом.

Доводи адвоката Дзічковського М.Р. про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Дзіковського М.Р. залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06.09.2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА