ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1045/22 Справа № 177/658/22 Суддя у 1-й інстанції - Березюк М.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Малиці Юрія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Згідно з оскаржуваною постановою, 25.06.2022 о 17:40 год, водій ОСОБА_1 , по вул. Нижня Набережна с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом Шкода Феліція д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Малиця Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Малиця Ю.М. зазначає, що оформлення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбувалось з грубим порушеннями закону, а фактичні обставини, які в ньому викладені, не відображають усіх обставин справи. Так, адвокат звертає увагу, що працівники поліції незаконно зупинили ОСОБА_1 , й не повідомили про причини такої зупинки, а також те, що протокол не містить відомостей про будь-яке порушення водієм Правил дорожнього руху, та рапорт, який міститься в справі, не відображає конкретних підстав зупинки. До цього ж, апелянт вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, про що він неодноразово казав поліцейським під час складання протоколу, але на прохання надати відеозапис для ознайомлення, працівники поліції ігнорували його, що свідчить про їх упереджене ставлення. До того ж, апелянт наголошує, що ознака сп`яніння, яка була зазначена працівниками поліції в протоколі, а саме нестійка хода, не відповідає вимогам п. 3 розділу I Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння» і взагалі в ній відсутня. Водночас, апелянт звертає увагу, що акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не складався, однак ці обставини суд не взяв до уваги.

Разом з цим, сторона захисту зауважує, що під час судового розгляду цієї справи, судом першої інстанції було безпідставно відмовлено стороні захисту в задоволенні клопотання про виклик свідків, які б могли підтвердити невинуватість ОСОБА_1 . З урахуванням наведеного, на переконання апелянта, докази наявні у цій справі судом належним чином не були перевірені, та суд дійшов до необгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Малицю Ю.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, й належним чином не з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, з огляду на таке.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Тобто обов"язковим елементами об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є вчинення саме повторно протягом року одного з діянь, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, судом першої інстанції не було взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 125059 від 25.06.2022, який був складений щодо ОСОБА_1 має явні дописи у викладені обставин вчиненого правопорушення, та виправлення у графі, в якій вказано кваліфікацію дій ОСОБА_1 й міститься очевидне виправлення з частини 1 на частину 2 ст. 130 КУпАП, що свою чергу є порушенням вимог пункту 7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена Наказом МВС України від 06.11.2015 №1376.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП не може бути визнаний належним доказом у цій справі, в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки викладення у ньому фактичних обставин справи не узгоджуються із диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, як видно з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, суд дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, при цьому, виклав фактичні обставини правопорушення у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, й визначаючи адміністративне стягення ОСОБА_1 суд також помилково послався на необхідність його застосування в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, заслуговують на увагу доводи скарги захисника про те, що ознака алкогольного сп"яніння, яка була зазначена працівниками поліції в протоколі та судом в постанові, а саме, нестійка хода, не відповідає вимогам п. 3 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки ця ознака взагалі відсутня у переліку ознак сп"яніння, зазначених в цієй Інструкції.

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису з бодікамер поліцейських, на який послався суд першої інстанції, як на доказ доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, неможливо дійти висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Феліція д.н.з НОМЕР_1 , при обставинах, вказаних в протоколі, оскільки відеозйомка розпочинається з розмови працівника поліції з ОСОБА_1 , який стоить, тоді як, його автомобіль припаркований на протележній стороні вулиці, вказані обставини в суді апеляційної інстанції підтвердив і сам ОСОБА_1 та пояснив, що автомобілем не керував, а рухався пішки по узбіччю дороги у напрямку дому.

За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив наявні докази у справі, не звернув увагу на наявні порушення, які були допущені працвниками поліції при складанні протоколу, що призвело до помилкового висновку щодо доведенності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р., неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Отже, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції не було доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки, відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а постанова щодо ОСОБА_1 скасуванню, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Малиці Юрія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 , скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко