Провадження №: 3/752/6337/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 липня 2022 року о 14 год. 35 хв., керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Бродівська, 79А, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Повідомив, що 04 липня 2022 року не керував автомобілем, а лише сидів у ньому та чекав на знайомого, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Різник І.А. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказав на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначив, що працівниками поліції не було встановлено у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, не було відсторонено останнього від керування транспортним засобом. На думку захисника, на ОСОБА_1 чинився психологічний тиск з боку працівників поліції, у результаті чого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В судовому засіданні досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 076967 від 04.07.2021, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння - звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови та координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених у протоколі обставин.

Так, за результатами перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, на вимогу співробітника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Хоча на відео й не зафіксовано безпосереднього факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак видно, що події відбувалися поблизу блокпосту на вул. Бродівській, 79А у м. Києві, при цьому на повідомлення поліцейського ОСОБА_1 про те, що останнього було зупинено під час керування транспортним засобом та виявлено ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував, натомість на ствердно кивав головою, підтверджуючи вказані обставини. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, усвідомлюючи наслідки відповідної відмови, про причини такого рішення не повідомив.

Ознак провокації вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння з боку співробітників поліції суд не вбачає.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено, що він відсторонений від керування транспортним засобом.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова може бути оскаржена д о Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю.Ф. Токман