Провадження № 33/801/806/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року, якою визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №824066 від 16.06.2022 року, того ж дня об 00 год. 21 хв. по вул. Замостянській, 37 у м. Вінниці гр. ОСОБА_1 виражався в бік працівників поліції нецензурною лайкою, на законну вимогу працівника поліції припинити правопорушення не реагував, шарпав поліцейського за форменний одяг. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі восьми неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 136 грн. . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

В апеляційній скарзі від 16.09.2022 року ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі за 185 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що матеріали справи не містять доказів його злісної непокори працівникам поліції. Суд не з`ясував всіх обставин, що мають значення для вирішення справи та дійшов передчасного висновку про наявність в його діях вини, передбаченої ст. 185 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 185 КУпАП, суд виходив з того, що його вина цілком доведена та підтверджується протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №824066 від 16.06.2022 року, рапортами, складеними начальником військового наряду ОСОБА_2 та лейтенантом поліції ОСОБА_3 , а також довідкою КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» №1189 від 16.06.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 16.06.2022 року перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,51 проміле.

Однак з таким висновком суду, апеляційний суд погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також за вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов`язків, оскільки вимога працівника міліції або розпорядження це - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.

Виходячи з наведеного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв`язку з чим вона висувалась.

Так, в матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, міститься рапорт, складений начальником військового наряду сержантом ОСОБА_2 , в якому остання вказала, що під час її патрулювання разом із содатами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та стажером ОСОБА_6 на маршруті 13 по вул. Замостянській, 37 у м. Вінниці вони почувши крики з двору, прибули на місце події , де побачили ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , які знаходились у неадекватному стані та чинили опір працівнику поліції. На попередження працівниками поліції про застосування до них фізичних заходів не реагували та продовжували протиправні діяння, в зв`язку з чим до них було застосовано заходи фізичного впливу та одягнуті кайданки. Із рапорту, складеного лейтенантом поліції Чабаном О. вбачається, що 16.06.2022 року о 00 год. 22 хв. під час його патрулювання по вул. Замостянській, 37 у м. Вінниці були помічені ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які під час розмови з працівниками поліції почали лаятись та штовхатись. На попередження про застосування до них фізичних заходів ОСОБА_1 не реагував та продовжував свої протиправні діяння , в зв`язку з чим до нього було застосовано заходи фізичного впливу та одягнуті кайданки.

При цьому ані рапорти, ані протокол про адміністративне правопорушення не містять відомостей про те, які саме протиправні дії вчиняв ОСОБА_1 і в чому вони полягали, що необхідно для оцінки законності вимог чи розпоряджень працівників поліції.

До протоколу не долучено жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували законність вимог працівників поліції та протиправність дій ОСОБА_1 .

Як передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП, - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, будь-яких переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили винуватість ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Проте, суд першої інстанції на зазначені факти не звернув увагу, в порушення вимог ст. 245 КУпАП формально віднісся до розгляду справи, не з`ясував всіх обставин, які підлягали з`ясуванню, не мотивував своє рішення, визнавши ОСОБА_1 винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

З таких обставин, враховуючи, що об`єктивного складу адміністративного правопорушення щодо злісної непокори ОСОБА_1 законному розпорядженню або вимозі працівника поліції не виявлено, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 185, 251, 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області 08 вересня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносноОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С. Г. Копаничук