Справа 274/3936/22
Провадження 3/0274/1907/22
ПОСТАНОВА
Іменем України
19.10.2022 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., з участю адвоката Олянюка В.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацююча, розлучена, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №197544 від 04.08.2022, ОСОБА_1 04 серпня 2022 о 23 год. 02 хв. в м. Бердичеві по вул. Івана Житниченка, 86, керувала транспортним засобом «Peugeot 307» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, незв`язна мова. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест-6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовилася, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що поверталась додому пізно, її зупинили працівники поліції, оскільки вже 2 хвилини діяла комендантська година. Повідомили, що від неї чути алкоголь. Вона їм сказала, що в багажнику розлився алкоголь, тому в салоні чути запах. Запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, вона відмовилась, оскільки не довіряє працівникам поліції. Але від проходження в медичному закладі не відмовлялася і неодноразово повідомляла це працівникам поліції. Однак, вони все одно склали протокол.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Олянюк В.Л. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення. Його підзахисна стверджує, що їй було безпідставно відмовлено працівниками поліції у проведенні медичного освідування в медичному закладі.
Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, оцінивши всі докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність в тому числі за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
В якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи додані вказаний протокол про адміністративне правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; а також відеозапис із камери, яка розміщена в автомобілі поліцейських та нагрудної камери поліцейського, що знаходяться на доданому до матеріалів справи DWD-диску.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).
Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п. 7 Розділу І вказаної вище Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість редакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, із наведених нормативних актів слідує, що поліцейський має відповідний алгоритм дій при огляді водія з метою виявлення алкогольного сп`яніння, так отримавши відмову водія від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський повинен запропонувати пройти такий огляд у відповідного закладі охорони здоров`я і тільки в разі відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, має право для складання протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. При цьому, у випадку незгоди з результатами огляду водія на місці зупинки транспортного засобу така особа обов`язково направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Дослідивши матеріали даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.
Переглядом доданого до матеріалів справи DWD-диску судом встановлено, що на ньому міститься чотири відео-файли, один із яких зроблений з нагрудної камери працівника поліції та з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, але бажає пройти огляд в медичному закладі.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Крім того суд бере до уваги, що відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Сукупність вказаних обставин викликає сумнів у достовірності наданих працівниками поліції доказів на доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення, адже надані докази є суперечливими та неповними. Крім того надані докази не підтверджують дотримання процедури працівниками поліції огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи не винуватості особи.
Разом із тим у своєму рішенні Конституційний Суд України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 69 Конституції України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного так і міжнародного законодавства.
Отже, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.274, ст.248-249, ст.279, ст.283-284 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.М. Хоцька