ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5953/22

провадження № 3/0285/4547/22

08 листопада 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, яка надійшла

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця с Чудин Радомишильського району Житомирської області,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

не працюючого

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 30.10.2022 о 22:20 год по місцю свого проживання, повторно протягом року, вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , а саме: під час сварки висловлював в її адресу слова образи та погрози, чим спричинив шкоду її психологічному здоров`ю.

Розгляд справи, у відповідності до ч.2 ст.277 КУпАП, проведено в день надходження адміністративних матеріалів за відсутності особи, відносно якої вони складені. ОСОБА_2 до суду доставлений не був, у протоколі та поясненнях підтвердив вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки.

Відповідно до ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти РФ від 09.07.2019, Левчук проти України від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення від 30.10.2022, зокрема:

даними протоколу про адміністративне правопорушення;

рапортом оперативного чергового відділу поліції про отримання повідомлення від ОСОБА_4 про домашнє насильство ОСОБА_2 ;

письмовим поясненням співмешканки ОСОБА_3 ;

постановами Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/158/22 від 12.01.2022, №285/4058/22 від 02.09.2022 та №285/4316/22 від 22.09.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.ч 1, 2 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення та важливість проблеми домашнього насильства і дискримінаційного ефекту, який насильство справляє на жінок; особу ОСОБА_2 , який систематично протягом року вчиняє насильство відносно своєї співмешканки, що свідчить про те, що він стійко став на шлях протиправної діяльності. Окрім того, враховую ту обставину, що до ОСОБА_2 двічі було застосовано стягнення у виді штрафу та громадських робіт, однак відповідних висновків він для себе не зробив і вкотре за рік притягається до відповідальності за вказане правопорушення. ОСОБА_2 ніде не працює, що виключає дієвість застосування до нього штрафу, він не є інвалідом та не військовослужбовець, що не позбавляє можливості застосувати до нього стягнення у вигляді адміністративного арешту, тривалість якого визначена на рівні найвищої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту 15 (п`ятнадцять) діб.

Строк адміністративного арешту слід рахувати з часу фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин