Справа № 462/3142/22 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 33/811/1191/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Галича Павла Орестовича, потерпілого ОСОБА_2 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Залізничного районного суд м. Львова від 18 серпня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 22 квітня 2022 року, о 21.17 год., по вул. Окуневського, 1, у м. Львові, керуючи транспортним засобом «MAZDA CX5» д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшила швидкість та не зупинилась, щоб надати дорогу пішоходам, що спричинило створення аварійної ситуації, змусило пішоходів різко змінити швидкість та напрям руху, вжити додаткових заходів щодо забезпечення особистої безпеки, внаслідок ДТП відбулось контактування автомобіля із пішоходом ОСОБА_2 , від чого останній отримав легкі тілесні ушкодження, автомобіль та майно пішохода не пошкоджено, чим порушила вимоги п.п. 18.1 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову місцевого суду та направити матеріали справи на новий судовий розгляд.

Окрім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суд м. Львова від 18 серпня 2022 року, повідомляє, що про результат розгляду справи дізналася 4 жовтня 2022 року, про розгляд справ її належним чином не повідомили, копію рішення не було належним чином скеровано чи вручено.

З прийнятою постановою не погоджується, вважає її незаконною, оскільки висновки суду порушують вимоги закону, окрім того судом не було її повідомлено про час та місце розгляду справи, порушено її право на захист.

Вважає, що суд не мав права проводити розгляд справи за її відсутності, та за відсутності належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Наведені мотиви в рішенні місцевого суду, суперечать вимогам закону.

Наголошує, що оголошення на сайті суду не є доказом того, що її належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, такий спосіб оповіщення не передбачено КУпАП.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено час та дата розгляду справи.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції участі не приймав, про результат розгляду справи дізнався 4 жовтня 2022 року, копію рішення не отримувала, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши, виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілого та законного представника на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Пунктом 18.1 ПДР України встановлено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення виражається у такій формі, як порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №088841 від 24 червня 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 , 22 квітня 2022 року о 21 год. 17 хв., у м. Львові, по вул. Окуневського, 1, керуючи транспортним засобом «Mazda CX5» д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до пішохідного переходу, на якому перебували люди, не зменшила швидкості та не зупинилася, щоб надати дорогу пішоходам, що спричинило створення аварійної ситуації змусивши їх змінити швидкість та напрямок руху та вжити інших заходів, щодо забезпечення особистої безпеки, внаслідок події відбулося контактування автомобіля та пішохода ОСОБА_2 , від чого пішохід отримав легкі тілесні пошкодження;

- інформацією, з витягу ЄРДР №0000387 від 4 травня 2022 року (а.с.14), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_2 , внаслідок ДТП, отримав тілесні ушкодження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 19 травня 2022 року (а.с.22-23), яка повідомляла, що рухалася зі швидкістю 50 км/год., в темну пору доби, в дощ, побачила силуети пішоходів, які намагалися перетнути дорогу, застосувала екстрене гальмування, проте не змогла уникнути зіткнення з пішоходом;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 26 травня 2022 року ( а.с.25-26), який повідомляв, що на вулиці була темна пора доби, падав дощ, були ввімкнені ліхтарі, він з другом підійшов до нерегульованого пішохідного переходу по вул. Окуневського , 1 у м. Львові, переконалися у відсутності транспортних засобів, почали переходити по пішохідному переходу, після початку руху по зебрі, почув, що до нього наближається автомобіль, проте не встиг зреагувати, автомобіль здійснив на нього наїзд;

- інформацією з висновку експерта №91/22 ( а.с.34-35) з якого вбачається, що пішохід отримав легкі тілесні ушкодження;

- інформацією з пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с. 4), яка повідомляла, що попереду неї рухалися троє хлопців, які переходили нерегульований пішохідний перехід, один хлопець рухався трішки попереду, двоє інших були на середні пішохідного переходу, коли автомобіль «Mazda» здійснив наїзд на одного з них.

- поясненнями ОСОБА_3 ( а.с. 3), з яких вбачається, що після ДТП її син перебував в лікарні тривалий час;

- даними з пояснень ОСОБА_2 ( а.с. 2), з яких вбачається, що під час перетину вулиці, по нерегульованому пішохідному переході, на нього здійснив наїзд автомобіль.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції її не було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, що позбавило її можливості скористатись своїми правами, які передбачені ст.268 КУпАП, є безпідставними.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №088841 від 24 червня 2022 року ( а.с. 1), ОСОБА_1 було повідомлено про місце розгляду справи, роз`яснено її права та обов`язки, протокол про адміністративне правопорушення було складено у її присутності, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення особу, яка притягується до адміністративної відпоівдальності було повідомлено про місце розгляду справи, проте, долею своєї справи вона не цікавилася.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що місцевим судом було повідомлено про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті судової влади.Також, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист відновлено шляхом подання апеляційної скарги та прийняття її до розгляду судом апеляційної інстанції.

Що стосується аргументів апелянта, про призначення нового судового розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову, а тому доводи захисника адвоката Галича П.О. є безпідставними.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень Залізничним районним судом м. Львова положень ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 18 серпня 2022 року.

Постанову Залізничного районного суд м. Львова від 18 серпня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.