Провадження № 3/127/7147/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., за участі представника Вінницької митниці Держмитслужби Самсонюка Д. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Вінницької митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності

громадянина Румунії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Молдова, с.Кодри Теленештський район, непрацюючого, паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 11 грудня 2019 року органом «IASI», ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.481 МК України,

ВСТАНОВИЛА:

19 вересня 2022 року до Вінницького міського суду Вінницької області від Вінницької митниці Держмитслужби надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Румунії, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.481 МК України.

З протоколу про порушення митних правил №0403/401000/22 від 19 серпня 2022 року слідує, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) перевищив встановлений ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення на територію України вантажного автомобіля «Opel Movano», реєстраційний номер НОМЕР_3 (Молдова), VIN НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб, що призвело до порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, що і стало підставою для складення посадовою особою митниці у відношенні особи протоколу про порушення митних правил, за ознаками ч. 6 ст. 481 МК України.

У судове засідання, яке призначене на 10 жовтня 2022 року, гр. Румунії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не з`явився. На адресу суду через систему «Електроний суд» від його захисника надійшло заперечення та 11 жовтня 2022 року суд отримав заяву про розгляд справи у його відсутність, а 13 жовтня 2022 року - про відкладення розгляду справу.

У судове засідання, яке призначене на 26 жовтня 2022 року, гр.Румунії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений за вказаним ним телефонним номером, від його захисника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У судових засіданнях представники Вінницької митниці ДФС протокол про порушення протокол про порушення митних правил №0403/401000/22 від 19 серпня 2022 року підтримали, просили притягнути особу до відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу.

В отриманих судом запереченнях захисник ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) - адвокат Соник В. В. зазначив, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) є громадянином Румунії та не володіє українською мовою, а тому вказує, що складання протоколу про порушення митних правил повинно здійснюватись у присутності перекладача. Однак, працівниками митниці не було залучено перекладача з відповідною освітою та кваліфікаційним рівнем, чим в свою чергу порушено вимоги ст. 492, 498 МК України. У зв`язку з викладеними обставинами також працівниками митниці не було роз`яснено ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) його права та обов`язки під час складання відносно нього протоколу про правопорушення митних правил, так як останній ні говорити, ні писати українською мовою не може, а обставини зазначені в протоколі з приводу того, що нібито сам ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) написав в ньому, що він володіє українською мовою та перекладача не потребує, не відповідає дійсності. Крім того зазначено, що під час складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) просив в працівників митниці захисника, так як він не розмів чому його притягують до відповідальності, однак в задоволенні даної вимоги було відмовлено. При цьому сторона захисту також зазначає, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) є безробітною особою, перебуває в скрутному матеріальному становищі, а тому не має можливості сплатити штраф. Також, сторона захисту вважає, що дане порушення митних правил є малозначним, так як ним не завдано державі шкоди, а тому суд має право звільнити ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) від відповідальності та обмежитись усним зауваженням. Також просив при визначенні міри покарання не застосовувати штраф, застосувати до ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, а також зобов`язати Вінницьку митницю повернути ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) перераховані на рахунок Вінницької митниці кошти в сумі 170 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшла наступного.

Як установлено, 19 серпня 2022 року о 16.02 год. в пункт пропуску «Могилів-Подільський Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці з метою перетину митного кордону, в напрямку «в`їзд в Україну», прибув легковий автомобіль марки «Toyota Rav4», реєстраційний номер « НОМЕР_5 » (Італія), під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), що слідував з Молдови в Україну.

Під час проведення митного контролю та перевірки, на підставі інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин Румунії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), 03 червня 2019 року через відділ митного оформлення № 1 митного поста «Кельменці», пункт пропуску «Кельменці-Ларга» Чернівецької митниці ДФС, ввіз на митну територію України вантажний автомобіль «Opel Movano», реєстраційний номер НОМЕР_3 (Молдова), VIN НОМЕР_4 , в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування.

Станом на 19 серпня 2022 року даний транспортний засіб громадянином Румунії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не вивезений за межі митної території України, інформація щодо поміщення транспортного засобу в інший митний режим відсутня.

Отже, враховуючи вимоги Митного кодексу України та Закону України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року щодо змін до Митного кодексу України, громадянин Румунії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) перевищив встановлений ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу - вантажного автомобіля «Opel Movano», реєстраційний номер НОМЕР_3 (Молдова), VIN НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб.

Відповідно до ст. 103 МК України, тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Статтею 380 МК України встановлені строки тимчасового ввезення на митну територію України транспортних засобів до одного року.

Згідно ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного кодексу України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно ч. 6 ст. 481 МК України, порушенням митних правил є перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Оскільки громадянин Румунії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк до 1 року тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу - вантажного автомобіля «Opel Movano», реєстраційний номер НОМЕР_3 (Молдова), VIN НОМЕР_4 , більше чим на 30 діб, суд дійшов висновку, що його дії за даним фактом охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Вина ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, доводиться протоколом про порушення митних правил №0403/401000/22 від 19 серпня 2022 року; витягами з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ, доповідною запискою державного інспектора Костюк Н.В.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не володіє українською мовою та не може писати, а тому працівники митниці були зобов`язанні залучити перекладача, суд оцінює критично та розцінює ці твердження як спосіб уникнення від відповідальності, оскільки в протоколі ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) власноручно написав про те, що він володіє українською мовою та перекладача не потребує, де поставив свій підпис, жодних зауважень протокол щодо цього не містить. Крім того, в матеріалах справи наявна власноручно написана ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) заява про повернення коштів, викладена українською мовою з посиланням на надання йому письмової відповіді на адресу в Україні, що в свою чергу свідчить про володіння ним українською мовою.

Не можуть бути визнані обґрунтованими і доводи захисника щодо незабезпечення працівниками митниці правом на правову допомогу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи відповідно до положень ст. 221, 254, 255, 256, 279 КУпАП.

Нормами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже чинним законодавством України не передбачено обов`язкової участі захисника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому суд також звертає увагу, що протокол про порушення митних правил будь-яких зауважень щодо цього не містить. Натомість, в протоколі наявний підпис ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) в графі про відсутність потреби в послугах захисника. До того ж право особи на правову допомогу захисника реалізовано під час судового розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень, суддя враховує таке.

Відповідно до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до положень МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Захисник в своїх заперечних вказує на можливості звільнення особи від відповідальності за малозначністю діяння. Однак, суд не вбачає таких підстав.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути застосоване лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Між тим судом не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого особою правопорушення та свідчили про його малозначність.

Положеннями ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні адміністративного стягнення враховується: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У розумінні ЄСПЛ покарання визначається з урахуванням мети, яка має бути досягнена за результатами застосування певного примусового заходу.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи».

Щодо наявності розумного співвідношення між застосованими органами влади засобами для досягнення визначеної законної мети й захистом права особи ЄСПЛ вказав, що необхідний баланс не буде досягнуто, якщо особі довелося нести індивідуальний і надмірний тягар (див, загалом, Depalle v. France [GC], no. 34044/02, § 83, ECHR 2010, та Perdigao v. Portugal [GC], no. 24768/06, § 67, 16 листопада 2010 року) (пункт 29 рішення).

Тобто, при вирішенні вказаного питання необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.

Санкцією ч.6 ст.481 КМК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Тобто, санкція ч. 6 ст. 481 МК України є альтернативною та суд, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, наділений правом застосовувати одну із двох вищезазначених санкцій.

Кожна із санкцій передбачає втручання у володіння майном.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі Іатрідіс проти Греції , заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ) . Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі Антріш проти Франції, від 22.09.1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та Кушоглу проти Болгарії, заява № 48191/99, п. п. 49-62, від 10.05.2007 року) . Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції , п. п. 69, 73, Series А № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства , п. 50, Series А № 98).

З матеріалів справи слідує, що громадянин Румунії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) за даними з АСМО «Інспектор» «Провадження в справах про ПМП» раніше не притягувався до відповідальності, не працює, крім того просить не застосовувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого є досить значним та надмірним тягарем в силу його матеріального стану, а конфіскувати транспортний засіб, останній є предметом правопорушення, а тому враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) слід накласти адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу. Визначений судом вид стягнення не покладе на особу надмірний тягар і буде пропорційним до вчиненого правопорушення.

При цьому суд зважає, що митним органом застосовано положення ч.3 ст.511 МК України для забезпечення стягнення штрафу або вартості товарів, транспортних засобів відповідно до частини другої статті 541 цього Кодексу. А тому для забезпечення виконання рішення суду відповідно до положень ст.541 МК України, виконання завдання КУпАП та дотримання принципів забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення (ст. 1, 7 КУпАП), мети адміністративного стягнення (ст.23 КУпАП) та загальних правила накладення стягнення за правопорушення, суд вважає, що тимчасово вилучені кошти підлягають поверненню лише після конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.481 Митного Кодексу України, ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного Кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу - вантажного автомобіля «OPEL MOVANO», реєстраційний номер НОМЕР_3 (Молдова), VIN НОМЕР_4 .

Після конфіскації транспортного засобу - вантажного автомобіля «OPEL MOVANO», реєстраційний номер НОМЕР_3 (Молдова), VIN НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) грошові кошти у сумі 170000,00 грн (сто сімдесят тисяч).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: