НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27 жовтня 2022 року Справа № 322/631/22 (Провадження № 3/322/478/22)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області 21.09.2022, за ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.10.2022 серії ВАВ №446317, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП, а саме: «27.09.2022 о 09 год. 46 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на блокпосту № 16 (траса Запоріжжя-Донецьк, 59 км.), в належному йому рюкзаку зберігав при собі речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження. Згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-22/11808-НЗПРАП від 05.10.2022 дана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу склала 0,392 г».

ОСОБА_1 під час розгляду справи визнав вищезазначені обставини та пояснив, що він добровільно видав поліцейським наявну в нього наркотичну речовину, яку зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджуються протоколом огляду місця події від 27.09.2022, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з яким ОСОБА_1 добровільно видав поліції наявну у нього наркотичну речовину.

Постановою начальника СД Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Вініченка О.О. від 27.09.2022 про закриття кримінального провадження було закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 309 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2022 за №0000070, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Частиною першою статті 44 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах. Частиною другою цієї статті визначено, що особа, яка добровільно здала наркотичні засоби або психотропні речовини, які були у неї в невеликих розмірах і які вона виробила, виготовила, придбала, зберігала, перевозила, пересилала без мети збуту, звільняється від адміністративної відповідальності за дії, передбачені цією статтею.

За визначенням статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оскільки добровільна видача наркотичного засобу, що зберігалася в особи в невеликих розмірах без мети збуту, виключає адміністративну відповідальність цієї особи, дії ОСОБА_1 не підпадають під визначення поняття адміністративного правопорушення.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Також згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.08.2022 серії ВАБ № 915756, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: «20.08.2022 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї тітки гр. ОСОБА_4 , в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, провокував бійку, чим міг завдати психічної шкоди здоров`ю гр. ОСОБА_4 ».

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є ймовірність завдання або завдання внаслідок дій кривдника шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про можливість настання або настання відповідних наслідків для потерпілої, а суд не може за власною ініціативою самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення.

З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суд вбачає лише наявність 21.08.2022 сварки між ними, проте цими поясненнями не підтверджується те, що дії ОСОБА_1 викликали у ОСОБА_4 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди її фізичному або психічному здоров`ю, а відтак дії ОСОБА_1 не підпадають під визначення домашнього насильства.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_4 .

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 44 та частиною першою статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков