запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/598/22Головуючий у 1-й інстанції Боєв Є.С.
Єдиний унікальний №336/2953/22Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 28.06.2022 року о 18 год. 50 хв. у м.Запоріжжі, Донцьке шосе, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП.

Йому не вручалось направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Долучений до справи відеозапис не є безперервним.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений повісткою 12 жовтня 2022 року та за телефоном. Тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, постанову судді та апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами, які були досліджені під час судового розгляду:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №067463 від 28.06.2022 року, від підпису та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився;

-направленням водія на огляд до закладу охорони здоров`я, який міститься у матеріалах справи;

-висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР № 3271 від 28.06.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, під дією наркотичних речовин марихуани, амфетамін, метамфетамін;

- відеофіксацією правопорушення, відповідно до якого о 19 год. 01 хв. ОСОБА_1 пояснює співробітнику поліції, що він їхав, зупиняється на знак «Стоп»; на уточнююче питання поліцейського, чи на цьому автомобілі він їхав, ОСОБА_1 відповідає стверджувально. Крім того, за 01 годину 40 хвилин запису, що міститься на одному диску, та 02 годин 35 хвилин на іншому ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом, на заперечує він цього і під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, в якому прямо і зазначає «я був зупинений…».

Відеозаписом також зафіксовано як водій 5 разів намагається обманути лікаря-нарколога, надаючи на дослідження замість біологічної речовини (сечі) воду , що вказує на намагання особи будь-яким шляхом ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення.

У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, апелянтом не заперечується.

Поліцейськими протягом двох годин з моменту виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 забезпечено його доставку до медичного закладу для проходження огляду, обстеження проведено лікарем-фельдшером КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, проведено лабораторну діагностику, в результаті чого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Із доводів апеляційної скарги не вбачається порушення ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та складання висновків щодо результатів його медичного огляду.

Результати медичного огляду, проведеного 28.06.2022 року в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_1 не спростовано.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння водію було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, який водій пройшов.

Заперечення про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом є непереконливими. В наявному в матеріалах справи протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні.

Достовірність зазначених у протоколі відомостей сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Суд критично ставиться до заперечень апеляційної скарги щодо допущеної безперервності відеофіксації вказаних подій. Апеляційний суд при цьому виходив з того, що долученим до матеріалів провадження відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння.

Тобто, наявні в матеріалах справи фрагменти відеозаписів та інші матеріалі справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.9 «а» ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони також не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 вересня 2022 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/2953/22