печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бортницька В.В., при секретарі Самарській А.В., за участю прокурора Сказка Р.І., захисника Терновської М.Л., Кузнєцова О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, народний депутат України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 42-01/15/22 від 18.08.2022 ОСОБА_1 є народним депутатом України та згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією. Будучи відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, порушив вимоги ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» та зазначив завідомо недостовірні відомості у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 046 902 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що не зазначив вартість майна, яка перебуває у його власності та користуванні в зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на нього були втрачені. Також захисником заявлене клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, яке обґрунтував тим, що довідка про результати перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічної за 2020 рік складена 06.12.2021, відтак, вважає що саме цей день є днем виявлення адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні прокурор Сказко Р.І. вважаючи, що діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності. В задоволені клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення просив відмовити, оскільки датою виявлення правопорушення в даному випадку є день складання протоколу 18.08.2022, з урахуванням чого строки накладення адміністративного правопорушення на теперішній час не сплили.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, захисника, перевіривши матеріали справи, надавши їм належну оцінку, прихожу до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідальність за ч.4 ст.172-6 КУпАП настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» народні депутати України є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Частиною 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1 підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація) за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. У декларації зазначаються відомості про:

об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають, серед іншого,дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування;

цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають, серед іншого, дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Голови Верховної ради України від 29.08.2019 № 936-к ОСОБА_1 зараховано на роботу до Верховної Ради України дев`ятого скликання для здійснення ним депутатських повноважень на постійній основі.

29.08.2019 ОСОБА_1 складено присягу народного депутата України.

Таким чином ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язаний у визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

За результатами пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua) встановлено, що ОСОБА_1 , опублікував декларацію з унікальним ідентифікатором документа НОМЕР_1 за типом «щорічна» 31.03.2021 .

На підставі п.п. 5 п. 2 розділу II Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 29.01.2021 №26/21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2021 за № 158/35780, Національним агентством у порядку черговості відібрана для проведення повної перевірки щорічна декларація за 2020 рік, подана ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено недостовірність внесених у декларації відомостей на загальну суму 1 046 902 грн.

Жодних обставин на підтвердження неможливості отримання ОСОБА_1 відомостей про вартість майна, яке знаходиться в його власності та користуванні, під час судового розгляду не встановлено.

Таким чином суд, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясувавши усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Натомість законодавець у ч.3 ст. 38 КУпАП зазначає про можливість накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, з урахуванням двох обставин: протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення. Тобто законодавець пов`язує строк у 2 роки з попередньою обставиною виявленням правопорушення. Таким чином, ці дві обставини за змістом вказаної норми не можуть враховуватись окремо при вирішенні питання щодо обчислення строку для накладання адміністративного стягнення, оскільки друга обставина (сплив 2 років з моменту вчинення) є похідною від першої (протягом 6 місяців з дня його виявлення). За таких обставин, вказівка законодавця, що міститься в ч.3 ст. 38 КУпАП, на дату виявлення правопорушення є першочерговою у визначенні строку відносно будь-якого правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП. Друга обмежувальна вимога щодо спливу 2 років з дня вчинення правопорушення є другорядною і може застосовуватися лише при дотриманні умов першої вимоги, яка пов`язана зі спливом 6 місячного терміну з дня виявлення правопорушення. Дотримання такого взаємозв`язку є обов`язковим в питанні, що пов`язано з виконанням вимог ст. 38 КУпАП.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається. Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП на момент розгляду справи означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд, в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Аналогічні рекомендації щодо строків розгляду справи та строків накладення адміністративного стягнення викладені в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 322 від 12.05.2022 року зазначено, що датою вчинення правопорушення є день подання декларації ОСОБА_1 , тобто 31.03.2021. Датою виявлення адміністративного правопорушення, на думку прокурора, висловлену в судовому засіданні, є день складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 18.08.2022 року.

Проте, на думку суду, такі висновки є помилковими і тому суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 01.04.2021 подати відповідну декларацію за типом «після звільнення» шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства, то датою вчинення адміністративного правопорушення у цьому випадку є 01.04.20221, який і є датою виявлення адміністративного прпвопорушення

В такому випадку днем закінчення передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, слід вважати 30.09.2021.

Крім того, як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, Довідка № 868/21 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 складена 06.12.2021 (а.с. 30).

Отже, якщо навіть припустити, що моментом виявлення правопорушення є момент складання вказаної довідки, а саме 06.12.2021, то навіть і за таких обставин встановлений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення сплив, оскільки закінчення такого строку припадає на 06.06.2022.

При цьому суд звертає увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України, надійшли на адресу Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті лише 30.08.2022, тобто поза межами строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії та унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд зазначає, що строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП станом на день розгляду адміністративної справи сплинули, а відтак, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38,172-6,247,279,280,283,284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Бортницька