Справа № 503/1214/22
Провадження №3/503/939/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 184 КУпАП,

встановив:

16.10.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 109277, згідно змісту якого ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 25.09.2022 року близько 02.00 години, під час телефонної розмови неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , словесно ображав її та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, не досягши віку настання адміністративної відповідальності шістнадцяти років, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 184 КУпАП.

Крім того, 17 жовтня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 109278, згідно змісту якого ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 11.10.2022 року близько 20.00 години на вул. Івана Авеличева в м. Кодима Подільського району Одеської області вчинив неправомірні дії відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого із застосуванням фізичної сили кинув на землю, не спричинивши тілесних ушкоджень та не завдавши фізичного болю, та відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якого ударив рукою по обличчю, не спричинивши тілесних ушкоджень та не завдавши фізичного болю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП..

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи своєчасно сповіщалася належним чином у порядку, передбаченому ст. 277-2 КУпАП та наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2013 року № 119 «Про реалізацію проекту надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження) у місцевих та апеляційних загальних судах», про що свідчать відповідні довідки від 21.10.2022 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останньої від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності..

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаних правопорушень повністю доказана, що підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення, а саме протоколами про адміністративні правопорушення Серії ВАВ № 109277 від 16.10.2022 року (а.с.2 у справі № 503/1214/22) та Серії ВАВ № 109278 від 17.10.2022 року (а.с.2 у справі № 503/1215/22), які підписані ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень викладених в них обставин та із зазначенням в графах пояснень по суті порушень про те, що з протоколами згодна і у майбутньому буде більше впливати на сина, щоб той такого більше не робив; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_3 від 26.09.2022 року (а.с.6-7 у справі № 503/1214/22) за обставинами правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП; письмовими поясненнями неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 11.10.2022 року (а.с.6-7 у справі № 503/1215/22) за обставинами правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП; а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.10.2022 року (а.с.9 у справі № 503/1215/22 та а.с.8 № 503/1214/22), в яких останній визнавав ту обставину, що штовхнувши, кинув на землю ОСОБА_4 та ударив рукою по обличчю ОСОБА_5 , а також факт висловлювання на адресу неповнолітньої ОСОБА_3 нецензурною лайкою.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги, що справи про зазначенні адміністративні правопорушення, а саме № 503/1214/22 за ч.3 ст. 184 КУпАП та № 503/1215/22 за ч.1 ст. 184 КУпАП відносно однієї особи та перебувають на розгляді одного судді, то вважаю необхідним об`єднати їх в одне провадження № 503/1214/22.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022 і від 17.05.2022 року № 341/2022, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IХ та 15.08.2022 року № 2500-IX.

Згідно записів зроблених на сторінці 9 паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 Кодимським РВ ГУМВС України в Одеській області 08.06.2012 року (а.с.3 у справах № 503/1215/22 та № 503/1214/22), остання має загалом п`ятьох дітей, серед яких ОСОБА_2 є найстаршою дитиною, а троє з них є малолітніми.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня її вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинення останніх в умовах воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст. 184 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-36, 401, 184 ч.1, 3, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 184 та ч.3 ст. 184 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення, за правилами ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч.3 ст. 184 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко