Справа № 308/7219/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла із Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 26.07.2013, орган, що видав: 8099, за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2022, о 14 год. 12 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» в Україну митного поста «Малий Березний» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль, знятий з обліку та переміщується своїм ходом як товар марки «SKODA», модель «OCTAVIA», з номерним знаком Німеччини НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який слідував у приватних справах із Словаччини до України.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

До митного контролю водій автомобіля громадянин України ОСОБА_1 реєстраційні документи транспортного засобу та паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 26.07.2013.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 14.09.2014 о 09.31 год. через митний пост «Солотвино», пункт пропуску «Солотвино Сігету Мармацієй» Закарпатської митниці ДФС ввіз на митну територію України в митному режимі «транзит» легковий автомобіль марки «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 .

Станом на 23.05.2022 вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значився.

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення зазначеного транспортного засобу, який не вивіз за межі території України вчасно за сімейними обставинами. У митний орган із письмовою заявою щодо продовження терміну ввезення транспортного засобу не звертався.

Згідно з мережею Інтернет ресурсу (сайт: «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля марки «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , складає 1299 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 23.05.2022 складає 40162,48 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України та застосувати до нього стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

ОСОБА_1 у дане судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду заяву, згідно з якою у зв`язку зі станом здоров`я, відстанню між місцем його постійного проживання та м. Ужгород, значними витратами, пов`язаними з оплатою проїзду із Києва до м. Ужгород і назад, він не зможе прибути для участі у судовому засіданні. Крім того, в країни продовжений воєнний стан і триває військова агресія російської федерації. Враховуючи викладене, просить судове засідання у справі, призначене на 06.10.2022, провести у його відсутності. Одночасно просить розглянути його клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримує у повному обсязі і врахувати його пояснення та додані до нього документи при ухваленні судового рішення.

У поданому клопотанні про закриття провадження у справі ОСОБА_1 зазначив, що категорично не згоден з висновками посадової особи митного органу та вважає, що провадження у справі № 308/7219/22 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 25.11.2018 набрали чинності зміни до ст. 470 МК України згідно із Законом України від 08.11.2018 № 2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України». Вбачається, що за ч. 6 ст. 470 МК України, яка діє на даний час, встановлена більш сувора відповідальність за аналогічне порушення, ніж яка було визначена ч. 3 цієї статті до прийняття Закону № 2612-VІІІ від 08.11.2018. Крім того, законодавець розділив предмет правопорушення на транспортні засоби особистого користування та транспортні засоби комерційного призначення, тоді як ч. 3 ст. 470 попередньої редакції МК України не передбачала відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого призначення. Зауважує, що норма ч. 6 ст. 470 МК України не має зворотної дії в часі. Оскільки положення ч. 6 ст. 470 МК України набули чинності 25.11.2018, він не можу бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки на день прийняття митної декларації митним органом України, а саме 14.09.2014, не діяли зазначені положення ст. 470 МК України. З огляду на викладене, вважає, що справа про порушення митних правил за ч. 6 ст. 470 МК України відносно нього підлягає закриттю.

Крім того, ОСОБА_1 надіслав до суду письмові пояснення з додатками, в яких вказав, що є пенсіонером за віком з червня 2014 року. Незважаючи на те, що він перебуває на пенсії, він намагається вести активний спосіб життя, іноді дозволяє собі подорожувати за кордоном. Після виходу на пенсію влітку 2014 року він вирушив у подорож по країнам Прибалтики та Східної Європи. Оскільки найбільш зручніше у поїздках було користуватися особистим автомобільним транспортом, він, перебуваючи у Литві, 22.04.2014 оформив довіреність № 959 на російській та литовській мовах від ЗАТ «Латведа» в особі директора товариства Юрія Пасвенського на право керування, володіння та розпорядження автомобілем марки «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , з правом виїзду за кордон Литви строком на три роки. Одночасно в Каунаському філіалі № 106 ДП «Регістра» він отримав реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб № НОМЕР_5 від 22.08.2014. Повертався він в Україну через пункт пропуску «Солотвино - Сігету Мармацієй» 14.09.2014 і при перетині кордону він вважав, що ввіз автомобіль в режимі «тимчасового ввезення», оскільки у нього була довіреність від власника автомобіля на користування ним строком на три роки. Тому для нього стало великою несподіванкою те, що в протоколі про порушення митних правил була зазначена інформація, що він ввіз автомобіль марки «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , в режимі «транзит». Наприкінці серпня - на початку вересня 2017 року він планував поїхати до Литви з метою або повернути транспортний засіб власнику, або продовжити термін дії довіреності. Однак, коли він вже запланував поїздку і мав вирушати, у нього зазначений автомобіль було викрадено в місті Васильків Київської області. Він відразу звернувся до Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області із заявою про те, що 25.08.2017, поблизу торгового центру в м. Васильків, було викрадено автомобіль марки «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , яким він користувався на підставі довіреності № 959 від 22.08.2014. Разом із автомобілем було викрадено й оригінал реєстраційного свідоцтва на зазначений транспортний засіб № НОМЕР_5 від 22.08.2014 Слідчий, у провадженні якого перебувало кримінальне провадження щодо викрадення у нього автомобіля, практично не займався його розшуком. Намагання активізувати його дії були марними, він постійно йому говорив, що його автомобіль розшукано не буде, оскільки швидше за все він вже розібраний на запчастини. У зв`язку з викраденням як автомобіля, так і свідоцтва про його реєстрацію, на той час він вже нічого не міг зробити ні з реєстрацією транспортного засобу, ні з продовженням довіреності на право керування ним. Тим більшою несподіванкою для нього стало те, що майже через рік після викрадення, йому зателефонував слідчий та повідомив, що автомобіль марки «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , яким він користувався розшукано. Він відразу прибув до слідчого та дізнався, що його автомобіль було виявлено 02.09.2018 на території садового товариства «Глеваха-4» (Київська область, Києво-Святошинський район) і на даний час автомобіль поміщено на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів, який розташований в м. Васильків Київської області по вул. Польова, 21. Прибувши за вказаною адресою він дійсно вияв зазначений автомобіль. Він зробив фото сторінки журналу реєстрації, де за номером 100 було зроблено запис про те, що 02.09.2018 о 7.00 до спецмайданчика привезено «Фольксваген Шаран», номер НFР 315. Працівники спецмайданчика повідомили йому, що забрати автомобіль він зможу лише з письмового дозволу працівників поліції. Він звернувся до заступника начальника СРПП № 3 Васильківського відділу поліції капітана ОСОБА_2 з проханням віддати йому автомобіль, бо у нього є фото реєстраційного свідоцтва транспортного засобу та оригінал довіреності на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом. Однак йому було повідомлено, що для повернення йому автомобіля необхідно надати саме оригінал техпаспорту (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), або оригінал його дубліката і тоді, як що слідчий буде згоден, він зможе забрати автомобіль. Він не знав, що й далі робити оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у нього немає, оскільки його було викрадено разом із автомобілем у серпні 2017 року. Отримати дублікат свідоцтва він також не міг, так як видати його у Литві йому могли лише при наявності транспортного засобу для огляду. Він розгубився у цій ситуації, становище на його переконання було безвихідним. Він продовжував періодично цікавитися автомобілем, але забрати зі спецмайданчика його не міг, не маючи згоди на це співробітників правоохоронного органу. До лютого 2022 року автомобіль «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , знаходився на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів в місті Василькові Київської області. Протягом березня-квітня 2022 року він автомобілем не цікавився, оскільки в Київській області тривали активні бойові дії. Після стабілізації обстановки і закінчення бойових дій на території Київської області, на початку травня 2022 року він поїхав на спецмайданчик, щоб перевірити у якому стані знаходиться його автомобіль, чи не пошкоджений він в результаті обстрілів. Він вирішив передати його на потреби української армії. З цією метою він планував звернутися до слідчого після того, як впевниться, що автомобіль знаходиться у справному і непошкодженому стані. Однак по прибуттю на спецмайданчик він виявив відсутність автомобіля. Ні працівники служби охорони спецмайданчику, ні працівники поліції, у тому числі й ОСОБА_2 , були не спроможні йому пояснити причину відсутності автомобіля. Поряд з цим, він дізнався, що крім його автомобіля зі спецмайданчику невідомим чином зникло ще 15 автомобілів. У зв`язку з цим, він змушений був звернутися із відповідною заявою про викрадення його автомобіля зі спеціального майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів до органів прокуратури. 30.05.2022 йому було надано відповідь, з якої слідує, що за фактом викрадання, в тому числі й належного йому автомобіля, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні. Коли автомобіль буде розшукано наразі йому не відомо. Враховуючи викладене, просив долучити його письмові пояснення до матеріалів справи та врахувати їх при ухвалені рішення.

Заслухавши представника Закарпатської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування більше ніж на тридцять діб.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

22.08.2019 набрали чинності зміни до ст. 470 МК України згідно із Законами України від 08.11.2018 № 2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 № 2725-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Згідно з диспозицією ч. 6 ст. 470 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами. Переміщення транспортних засобів особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України здійснюється у строки, встановлені статтею 95 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч. 1 ст. 102 МК України).

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, звертався до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження транспортного засобу у випадку порушення строку транзиту, матеріали справи не містять.

Крім того, обставин, передбачених ч. 1 ст. 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене статтею 470 цього Кодексу, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

За приписами ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про порушення митних правил № 0547/30500/22 від 23.05.2022; даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску; витягом з обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.05.2022; витягом з АСМО «Інспектор».

Щодо доводів ОСОБА_1 , викладених викладені ним у клопотання про закриття провадження у справі, суддя зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2014 о 09.31 год. через митний пост «Солотвино», пункт пропуску «Солотвино Сігету Мармацієй» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в митному режимі «транзит» легковий автомобіль марки «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , з метою особистого користування.

Станом на час складення щодо нього протоколу про порушення митних правил вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезений, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку ввезення.

Митний кодекс України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, що пов`язані з тривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Діяння (бездіяльність) ОСОБА_1 щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі митної території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого приписами МК України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, порушник перебував у стані безперервного порушення Закону, як наслідок, відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Правопорушення, передбачене ст. 470 МК України, відноситься до категорії триваючих порушень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 607/12366/15-а.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Законом України № 2725-VIII від 16.05.2019 статтю 470 МК України викладено в новій редакції, зміни вступили в дію з 22.08.2019.

Частина 6 ст. 470 МК України (в редакції від 22.08.2019) передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 23.05.2022 своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність.

За встановлених обставин, посилання ОСОБА_1 на ст. 58 Конституції України та рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року є недоречними, оскільки вчинене правопорушення є триваючим.

А тому, на переконання судді, ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 6 ст. 470 МК України.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Порушення митних правил у даному випадку було виявлено 23.05.2022, а тому на час розгляду справи шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення не сплинув.

За наведених обставин, доводи ОСОБА_1 , викладені ним у клопотанні про закриття провадження у справі, вважаю необґрунтованими та розцінюю як форму захисту та намаганням уникнути відповідальності за вчинене ним порушення митних правил, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою, і які вважаю належними, допустимими, достовірними та достатніми у даній справі.

Разом із тим, при прийнятті рішення суддею враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами.

Даних про порушення працівниками митного органу вимог МК України при збиранні вищенаведених доказів не встановлено, а протокол та інші матеріали справи про порушення митних правил складено правильно і підстави для повернення даної справи до митного органу для належного оформлення відсутні.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, у відповідності до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 470 МК України, яка є альтернативною, у виді конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 470 ч. 6, 527-529 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу легкового автомобіля марки «VW», модель «SHARAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай