Номер провадження: 33/813/1246/22
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Воронцова Л.П., при секретарі судового засідання Трофименка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стоянов Микола Михайлович на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 16 вересня 2022 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.164 КУпАП України

В С Т А Н О В И В:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 16 вересня 2022 року визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок без конфіскації об`єктів правопорушення. На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.

З вказаної постанови вбачається, що 22.08.2022 року о 11.30 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Соборна №4, займався господарською діяльністю без державної реєстрації, а саме брав оплату в розмірі 10-15 грн. з водіїв автівок за їх паркування та охорону на вулиці, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стоянов Микола Михайлович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить постанову відносно нього скасувати, із закриттям провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП України. Просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування незаконності постанови суду зазначив:

1) Суд першої інстанції не дотримався вимог закону, що підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення;

2) Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Субєктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання. Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем в матеріалах справи не міститься;

3) До загальних ознак господарської діяльності закон відносить в тому числі систематичність, однак в матеріалах справи відсутні докази щодо неодноразового здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності;

4) Докази того, що ОСОБА_1 брав оплату за свої послуги, матеріали справи не містять, потерпілі відсутні, завданої шкоди немає;

5) В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яким чином правопорушник здійснював господарську діяльність, кому надавав такі послуги чи існувала регулярність.

Вважає, що висновки суду є передчасними та такими що не грунтуются на повному, всебічному дослідженні обставин справи.

В обгрунтування поважності пропуску строку, зазначив про те, що дільничним офіцером поліції не було взагалі роз`яснено його права. Він є не обізнаним у сфері права, не зрозумів чи потрібно йому приходити в судове засідання, та що робити для оскарження постанови. У судовому засіданні участі не приймав, зміст оскаржуваної постанови став йому відомий 04.10.2022 року в день її отримання.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , і адвоката Стоянова М.М., перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про те, що апеляційна скарга підлягає задоволення, строк на апеляційне оскарження поновленню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи матеріали справи, суд вважає за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд першої інстанції мотивував доказами, які містяться в матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення та заявою ОСОБА_1 .

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

При цьому, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП суд мав отримати докази того, що він здійснював господарську діяльність з надання послуг паркування автівок водіями та охорону їх на вулиці без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід, який має систематичний характер.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 108420 вбачається, що 22.08.2022 року о 11:30 год. В м. Одесі по вул. Соборна, буля будинку № 4, ОСОБА_1 займався господарською діяльністю без державної реєстрації, а саме брав плату у розмірі 10-15 гривень з водіїв автівок за їх паркування та охорону на вулиці, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 164 КУПаП. Поняті відсутні. Свідки відсутні. Потерпілі відсутні. Матеріальна шкода не заподіяна. Дата та час розгляду судом справи відсутня.

Диспозиція ст. 164 КУпАП містить 9 частин, кожна з яких містить самостійні склади правопорушень. Протокол відносно ОСОБА_1 не містить вказівку на певну частину ст. 164 КУпАП.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 108420 від 22.08.2022 року відсутня вказівка на конкретних осіб (водіїв автівок), яким ОСОБА_1 надавав послуги з паркування автівок і охорони їх на вулиці, та на отримання ним від цих осіб доходу за надану зазначену послугу, тобто не зазначено потерпілих даного правопорушення і свідків.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі. Однак, будь-яких інших доказів, крім протоколу про адміністративне правопорушення № 108420 від 22.08.2022 року, в якому не містяться пояснення осіб, яким ОСОБА_1 надавав послуги, матеріали справи не містять.

Пояснення ОСОБА_1 , на які суд послався, як на доказ вчинення ним правопорушення, таким не являється, оскільки ОСОБА_1 заперечує вчинення ним інкримінованого правопорушення та визнання вини, посилається, що пояснення він не писав, жобре не володіючи українською мовою, їх зміст не читав. Пояснення ОСОБА_1 записанні працівником поліції.

Таким чином, уповноважена особа на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначена ст. 255 КУпАП, належних доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин, щодо здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності не зібрала, та не долучила до протоколу матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є передчасним та ґрунтується на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися в такому разі на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами, та з наявних в матеріалах справи доказів не можливо встановити вину ОСОБА_1 .

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стоянов Микола Михайлович задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 16 вересня 2022 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.П. Воронцова