КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 362/1240/22 Головуючий у І-й інстанції - Дорошенко В.М.
апеляційне провадження № 33/824/2450/2022 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 рокуСуддя Київського апеляційного суду Заришняк Г.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Васильківського міськрайонного суду від 27 липня 2022 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Васильківського міськрайонного суду від 27 липня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 496 рн.20 коп.

З постанови слідує, що 19.02.2022 року о 01:20 год. у м. Васильків Обухівського району, Київської області по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці) та у порушення вимог п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків.

На дану постанову адвокат Янчук А.А., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення, закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУаАП.

Апелянт вважає, що справу розглянуто поверхнево, без врахування фактичних обставин по справі, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням та не відповідає фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Янчук А.А. підтримали подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Вивчивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не проводили перевірку на ознаки наркотичного сп`яніння, не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного.

Частиною ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів; вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Так, за правилом ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735).

Вказані нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 перелічені такі ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За таких обставин, співробітник поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно з ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки п.2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що записи з відео камери поліцейських не можуть бути належним доказом, оскільки не є безпреревними, не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Судами було досліджено відеозаписи події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні суду першої інстанції. З даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом та відмовляється пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, аргументуючи свою відмову перебуванням вдома маленької дитини.

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, суд першої інстанції правильно визнав його належним і допустимим доказом у даній справі.

Адвокатом Янчуком А.А. та ОСОБА_1 не було зауважень щодо достовірності вказаного відеозапису, ОСОБА_1 підтвердив, що це дійсно він на відеозаписі.

Крім того, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.02.2021 р., за яких слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я; актом огляду на стан сп`яніння, в якому зазначені перелік відповідних ознак такого сп`яніння та зазначено, що такий огляд не проводився через відмову ОСОБА_4 від проходження такого огляду та проставлено його короткий підпис; письмовою розпискою ОСОБА_5 , який отримав транспортний засіб ОСОБА_4 з метою доставки за місцем проживання власника, через відсторонення останнього від керування.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, у нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановлений законом порядку у закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився в присутності двох свідків.

Твердження апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням та не відповідає фактичним обставинам справи, не є підставою для скасування постанови суду, оскільки судами не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП, і згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Виходячи із системного аналізу підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють процедуру проведення огляду, слід зробити висновок, що огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводиться. Для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я, де такий огляд проводиться з використанням експрес-тестів для дослідження біологічних матеріалів особи, що спростовує покликання захисника про непроведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Не заслуговують на увагу й посилання в апеляційній скарзі про відсутність на відеозаписі відомостей щодо проведення працівниками поліції реакції очей ОСОБА_1 на світло з огляду на той факт, що вищезазначені нормативні акти не визначають такого обов`язку працівникам поліції.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду на стан сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки вказана обставина не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як вже зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядок №1103 дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений у встановленому законом порядку самостійно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставилось питання в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду від 27 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Заришняк Г.М.