ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі Христич М.Т., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 05 жовтня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 05 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , - притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КупАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави.

Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 14 вересня 2022 року о 07 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 .

На вказану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову районного суду від 05.10.2022 р. та прийняти нову постанову, якою провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Посилається апелянт на те, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, не виконав вимоги ст. 245 КУпАП і не здійснив всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Так, на думку апелянта, поза увагою суду залишилось те, що з доказів, які наявні в матеріалах справи, не можливо встановити об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема, в чому саме полягало нібито вчинене нею насильство психологічного характеру.

Вказує, що з матеріалів справи не вбачаються достеменні відомості, які б свідчили про вчинення нею домашнього насильства, а конфлікт, який виник між нею та потерпілим носить обопільний характер і стверджувати, що хтось із сторін постраждав більше, ніж інший, чи зазнав шкоди немає.

ЄУНСС: 726/1396/22

Провадження: №33/822/623/22 Головуючий у І інстанції: Байцар Л.В.

Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не врахував вищевикладене, внаслідок чого прийняв помилкове рішення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги повністю та просила їх задовольнити, заслухавши потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення районного суду залишити без змін, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у насильстві в сім`ї не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 ч.1 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП ; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 3 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з матеріалів справи, вчинення саме психологічного насильства в сім`ї відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ№401477 від 21.09.2022 р. ставиться у провину ОСОБА_1 .

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівців від 05 жовтня 2022 року встановлено, що насильство, вчинене правопорушницею, проявилося у висловлюванні нею нецензурної лайки в сторону її чоловіка ОСОБА_2 , яке полягає в умисному вчиненні діяння психологічного характеру.

Відповідно до диспозиції ст.173 - 2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Однак в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що під час сімейного конфлікту ОСОБА_1 умисно спричинила ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдала шкоди його психічному здоров`ю, і що це спричинило наслідки, передбачені п.14 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року.

Крім того, ОСОБА_1 , як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції пояснила, що дійсно у визначений протоколі дату та час у неї виник конфлікт з її чоловіком, який носив обопільний характер і будь-яких дій психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_2 вона не вчиняла. З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що у вказаний період дружина його ображала і виражалася нецензурною лайкою та била віником по голові.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказані пояснення є необ`єктивними і тому їх не бере до уваги, так як вони не відповідають фактичним матеріалам справи.

Таким чином, вищевказаним підтверджується тільки те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний сімейний конфлікт.

Будь-яких інших даних, які б вказували на вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Таким чином, районний суд при розгляді справи не звернув уваги на вищевказане, в зв`язку з чим прийняв таке поспішне рішення.

Положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в зв`язку з чим постанову судді суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі щодо останньої на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 294, 296 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 05 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі щодо неї закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький