Справа № 715/2384/22
Провадження № 3/727/3436/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Чернівецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 247227 від 24 серпня 2022 року, - 24 серпня 2022 року о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 , знаходячись в м. Чернівці, на перехресті вул. Головна та вул. Південно-Кільцева, керуючи транспортним засобом марки Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно поданого за допомогою спец сигналів (маячків синього та червоного кольору), не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному транспортному засобі у м. Чернівці по вул. Приміській, б. № 3, шляхом блокування.

Вказані порушення діючого законодавства інкриміновані ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Явка останнього не є обов`язковою згідно положень ст. 268 КУпАП, а тому суд вважає за можливе вирішити вказаний матеріал про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 , так як у даному випадку на думку суду не будуть порушені його законні права та інтереси.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Усманов М.А. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області № 715/2383/22 від 03 жовтня 2022 року було закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, так як не було встановлено факту керування останнім відповідним транспортним засобом. При цьому, місце та час подій, зазначені в даній постанові, повністю співпадають з місцем і часом подій, за яких інкримінують ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП. У даному випадку, також не було зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, жодні наявні матеріали по справі не підтверджують вказане, що виключає склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Ч. 2 ст. 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 247227 від 24 серпня 2022 року зазначені обставини та події, які за своїми суб`єктивними та об`єктивними ознаками відносяться до правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що останній порушив саме ч. 2 ст. 122-2 КУпАП. Однак, у діях ОСОБА_1 судом не вбачається ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Тобто, з аналізу як ч. 1, так і ч. 2 ст. 122-2 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цих норм настає виключно у разі керування або експлуатації транспортного засобу.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а.

Також, п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не підтверджений жодним належним та допустимим доказом. Із доданих до матеріалів справи відео файлів фіксації інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не представляється можливим встановити факт керування останнім відповідним транспортним засобом на момент зазначених в протоколі подій.

Крім того, постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області № 715/2383/22 від 03 жовтня 2022 року було закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, так як не було встановлено факту керування останнім відповідним транспортним засобом. Дана постанова набрала законної сили 14 жовтня 2022 року.

При цьому, місце та час подій, зазначені у вказаній постанові, повністю співпадають з місцем і часом подій, за яких інкримінують ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП, тобто обставини щодо недоведеності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 24 серпня 2022 року о 22 год. 40 хв. мають преюдиційне значення по дійсній справі, тобто мають бути прийняті судом без доказування та перевірки фактів, які були встановленні процедурно іншим судом в іншій справі.

Відповідно до ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

З викладених вище мотивів суд вважає, що застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст.122-2 КУпАП, за відсутності доказів, які б підтверджували його винуватість, з урахуванням того, що таке застосування погіршує його становище - не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Тому, враховуючи встановлені в ході судового слідства обставини, відповідно до ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, відносно якої складено протокол.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-2 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 1, 9, 23, 173, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гавалешко П.С.