Справа № 946/6645/22 Провадження № 3/946/2579/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до представлених матеріалів 22.09.2022 року об 11 годині 05 хвилин по а/д М-15, 210 км. «Одеса-Рені» водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «KRONE», н/з НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager Аlcotest» 6805, результат огляду 0,51 ‰, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. а. ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином. 17.10.2022 року ОСОБА_1 надав суду заперечення щодо наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в яких вказав, що зазначене у протоколі не відповідає дійсності, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з огляду на наступне. Внесення працівником поліції в односторонньому порядку в протокол про адміністративне правопорушення виправлень або дописок, після складання такого протоколу і підписання його особою, стосовно якої він складений, нівелює юридичну силу протоколу як носія доказової інформації. Стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №320334 від 22.09.2022 року. Вказаний протокол складений у 2-х примірниках, які були підписані ОСОБА_1 . Після підписання обох примірників, один з них був переданий ОСОБА_1 . Разом із тим, під час ознайомлення адвокатом Колісником Б.О. з матеріалами справи №946/6645/22 було встановлено, що наявний в матеріалах справи примірник протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №320334 від 22.09.2022 року не відповідає протоколу, що був складений за підписом ОСОБА_1 та наявний в нього «на руках». Копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №320334 від 22.09.2022 року, яка була складена за участю ОСОБА_1 , підписана ним та вручена останньому додається. Тобто, примірник протоколу, що наявний в матеріалах справи №946/6645/22 має дописки, які були внесені працівником органу поліції після завершення оформлення даного протоколу та перед його поданням до суду. Так, у наявному в матеріалах справи протоколі серія ААД №320334 від 22.09.2022 року зроблено 2 дописки: у верхній правій частині додано запис: «1754 передано управління ОСОБА_3 п/в ВХО 391640 від 02.08.2018» та в пункті 2 у графі «до протоколу додаються» після слова «відеофіксація» додано запис: «з телефону «ХІОМІ» IMEI № НОМЕР_3 ». Вказані записи були відсутні на момент оформлення та підписання ОСОБА_1 обох примірників протоколу серії ААД №320334 від 22.09.2022 року. Дані дописки внесені працівниками орган поліції в односторонньому порядку перед подання матеріалів справи до суду, тобто відомості даного протоколу є сфальсифікованими. Однак, 22.09.2022 року в день складання протоколу серії ААД №320334 ні Акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , ні відсторонення його від управління автомобілем MAN TGX 18440 (д.н. НОМЕР_1 ), ні Акт огляду та тимчасового затримання ТЗ не складалися. Відсутність таких актів опосередковано підтверджує відсутність наявності стану сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки в протилежному випадку працівниками поліції були би складені зазначені акти. Матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 , відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП, від керування транспортним засобом, після складання протоколу про адміністративне правопорушення 22.09.2022 року. Крім того, в Актi огляду на стан сп`яніння від 22.09.2022 року підпис від імені ОСОБА_1 виконано не ним, а невідомою особою. Про дану підробку буде детально описано нижче з посиланням на відповідні докази. Крім того, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд, що засвідчується її особистим підписом. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу. Таким чином, згідно приписів вказаних нормативних актів 22.09.2022 року, у випадку виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, мав бути складений в обов`язковому порядку Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у двох примірниках, один з яких мав бути вручений ОСОБА_1 з підтвердженням цього його власноручним підписом. Однак, 22.09.2022 року такого Акту огляду на стан сп`яніння на дорозі АД-М-15-210 км. не було складено, як і не було здійснено роздруківку тестів на алкоголь від 22.09.2022 року №502 та №503, якими нібито зафіксовано наявність сп`яніння у ОСОБА_1 . Разом із тим, під час ознайомлення з матеріалами справи №946/6645/22 адвокатом Колісником Б.О., було виявлено, що в матеріалах справи наявні: Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 22.09.2022 року з використанням спеціальних технічних засобів з фіксацією 0,51 проміле, тест №502 від 22.09.22 року з показником 0,67 проміле, тест № 503 вiд 22.09.2022 року з показником 0,51 проміле. За результатами дослідження вказаних документів, встановлено, що наявні в них підписи ОСОБА_1 . i виконані не ним, а невідомою особою. Так, зокрема: в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.09.2022 року у графі «З результатами згоден» підпис виконано не ОСОБА_1 , в роздруківці тесту «DRAGER ALCOTEST 6810», прилад NARBL - 0805, принтер №ARBL 5120, тест №502 від 22.09.2022 року в графі «Підпис особи, що тестують» підпис виконано не ОСОБА_1 ; в роздруківці тесту «DRAGER ALCOTEST 6810», прилад NARBL - 0805, принтер №ARBL - 5120, тест №503 від 22.09.2022 року в графі «Підпис особи, що тестують» підпис виконано не ОСОБА_1 . 22.09.2022 року під час складання протоколу серії ААД №320334 від 22.09.2022 року ні Акт огляду на стан сп`яніння, ні зазначені тести №502 та №503 ОСОБА_1 не пред`являлися, а також ним не підписувалися. Наявні в цих документах підписи, навіть без експертного дослідження, шляхом візуального порівняння із підписами, що вчинені особисто ОСОБА_1 в протоколі серії ААД №320334 від 22.09.2022 року, мають відмінності та не є ідентичними. Тобто вказані підписи в Акті огляду на стан сп`яніння та в зазначених тестах підписані не ОСОБА_1 . В Акті огляду на стан сп`яніння та вказаних тестах від 22.09.2022 року №502 та №503 підписи виконані каліграфічним почерком. В той же час, у ОСОБА_1 права рука, після ДТП влітку 2021 році, обмежено працездатна і підпис виконується не каліграфічно. Також у підписі ОСОБА_1 після букви «В» наступною пишеться буква «А». Натомість у підписах, що виконані в Акті огляду на стан сп`яніння та тестах від 22.09.2022 року №502 та №503, після букви «В» взагалі відсутнє виконання (написання) букви «А», а також оформлення наступних елементів підпису (висота ліній, нахил, ширина відступів між лініями тощо) візуально суттєво відрізняється від власноручного підпису ОСОБА_1 . Вказані обставини, свідчать про підробку зі сторони органу поліції як Акту огляду на стан сп`яніння від 22.09.2022 року, так і тестів від 22.09.2022 року №502 та № 503. Також підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в Акті огляду на стан сп`яніння від 22.09.2022 року відрізняються від підписів, що виконані ними власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №320334 від 22.09.2022 року. В протоколі серії ААД №320334 від 22.09.2022 року вказані свідки підписалися власноручно. В той же час, оскільки Акт огляду на стан сп`яніння був виготовлений без участі ОСОБА_1 , тому існують об`єктивно аргументовані сумніви в справжності підписів в даному акті свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказані свідки були зупинені працівником поліції на розі під час складання протоколу ААД №320334 від 22.09.2022 року і після підписання ними даного протоколу вони поїхали далі. При цьому Акт Огляду на стан сп`яніння не складався, а тому він не міг бути підписаний вказаними свідками. Крім того, в графі Акту огляду, де зазначається погодження чи непогодження водія з результатами проведеного поліцейським огляду на місці зупинки зазначено, що ОСОБА_1 нібито погодився з результатами огляду на стан сп`яніння. Однак, якщо допустити таке, то виникає запитання: «У разі погодження ОСОБА_1 з результатами огляду його на стан сп`яніння, що проведений працівником поліції на дорозі, для чого було їхати на проведення медичного огляду до КНП ІМР ІР ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня»?». Крім того, враховуючи вказані порушення, існують сумніви в об`єктивності відомостей, що зазначені органами поліції в даних тестування, які проведенні нібито стосовно ОСОБА_1 . Так, згідно тесту №502 від 22.09.2022 року об 11.07 год. показник тесту становить 0.67 проміле, а вже через 5 хв. об 11.12 год. показник тесту №503 склав вже 0.51 проміле. Тобто, зменшення на 0.16 проміле, що явно не відповідає жодним медичним критеріям такого швидкого темпу зменшення вмісту алкоголю в організмі людини. Також, всупереч вимогам п.13 Порядку №1103, п.20 Інструкції №1452/735 висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 22.09.2022 року в КНП ІМP IP OO «Ізмаїльська МЦЛ» не складався, примірник такого висновку ОСОБА_1 не вручався. Матеріали справи №946/6645/22 висновку медичного огляду не містять, а тому посилання органу поліції на тест №00138 від 22.09.2022 року як доказ наявності стану сп`яніння у ОСОБА_1 безпідставні, оскільки він не є належним та допустим доказом. Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні докази про наявність сертифікату відповідності газоаналізатора, який використовувався органом поліції та свідоцтва про повірку даного газоаналізатора. Крім того, відповідно до п.5. розділу II цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Метою обов`язкової вiдеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати У ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення. Таким чином, не може бути належним і допустимим доказом, доданий працівниками поліції до матеріалів справи диск із відеофайлом, оскільки такий створений невідомим пристроєм відеофіксації, і не відноситься до відеофіксації, які можуть використовуватися працівниками поліції. Такий пристрій відеофіксації не є «бодiкамерою» поліцейського, час та дата відеофіксації відсутні. Так, беззаперечним доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також інших обставин фіксації цього правопорушення поліцейськими міг стати відеозапис, який би мав бути зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора автомобіля патрульної поліції. Крім того, відеозапис на диску, долучений до матеріалів справи, не є безперервним, в зв`язку з чим неможливо зробити висновок про те, чи був дотриманий при цьому порядок проходження огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів відповідно до Інструкції. Вказані недоліки свідчать про недопустимість відеозапису, як доказу факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, по даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД №320334 від 22.09.2022 року не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення 22.09.2022 року ОСОБА_1 вимог пп.«а» п.2.9 ПДР, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, адвокат Колісник Б.О. просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні докази у сукупності, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 КУпАП України, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад адміністративного правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення слід встановити, які саме з перелічених у частині 1 статті 130 КУпАП України дій були вчиненні.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції (Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка Європейським судом з прав людини застосовності кримінального аспекту ст. 6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82 - 83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

В практиці Європейського суду з прав людини перший критерій має відносну значимість, тобто коли внутрішнє державне законодавство класифікує певне правопорушення як кримінальне, цей критерій буде мати вирішальне значення. В іншому випадку Європейський суд з прав людини не приймає до уваги національну класифікацію та вивчає фактичний зміст розглядуваної процедури.

Другий та третій критерії, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Енгель на інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands), являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст. 6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належить в цілому до «кримінальної» сфери (Озтюрк проти Німеччини (Ozturk v. Germany), пункт 54; Лутц проти Німеччини (Lutz v. Germany), пункт 55).

Після проведення аналізу вказаних вище джерел права, враховуючи види та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, вважаю, що адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735). За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №320334 від 22.09.2022 року вказано, що 22.09.2022 року об 11 годині 05 хвилин по а/д М-15, 210 км. «Одеса-Рені» водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «KRONE», н/з НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager Аlcotest» 6805, результат огляду 0,51 ‰, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. а. ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за №1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, встановленим порядком проходження огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів є порядок відповідно до якого особі пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, за наслідками якого, у разі підтвердження стану сп`яніння, складається та додається до протоколу акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківка із результатом огляду. В разі відмови особи від проходження огляду на місці зупинки або незгоди з його результатами особа одразу направляється до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння. У разі підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду в закладі охорони здоров`я відповідний висновок додається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В протоколі про адміністративне правопорушення співробітником поліції вказано, що ОСОБА_1 «керував автомобілем «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «KRONE», н/з НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота)», однак, відеозапис на диску, долучений до матеріалів справи, не містить інформації, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 двічі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки, відеозапис на диску, долучений до матеріалів справи, не є безперервним, неможливо суду зробити висновок про те, чи був дотриманий при цьому порядок проходження огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів відповідно до Інструкції, а саме, чи відповідно до порядку визначеного в Інструкції пропонувалося особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд позбавлений можливості зробити висновок чи були дотриманні вимоги ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Викладені обставини, досліджені в судовому засіданні, свідчать про те, що в даному випадку не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не доведено додержання порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказане викликає сумнів щодо винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до вищевказаних норм права трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи та всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.П.Пащенко