Справа № 587/799/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції (№ 4) м. Суми Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 06.06.2022 року був зупинений працівниками поліції, які вважали, що він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння. Коли співробітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він не відмовився та поїхав з ними до закладу охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ» в м.Суми, вул. Металургів,17. Там йому наказали здати сечу на аналіз, проте в нього фізіологічно не вийшло це зробити. Він пропонував взяти в нього кров або слину для дослідження на стан наркотичного сп`яніння, проте йому в здачі крові було відмовлено, лікар пояснив, що аналіз робиться тільки по сечі, по крові в закладі не роблять. В закладі його оглядали візуально, він дув Драгер. Стану алкогольного сп`яніння у нього не було виявлено. Протокол за відмову пройти огляд поліцейський складав вже на вулиці, свідків не було. Приїхав його товариш ОСОБА_3 , він був присутнім при складанні протоколу. Відразу після складення протоколу вони поїхали до іншого медичного закладу по вул. Куликівська, щоб здати кров на аналіз, але він був закритий. Він приїхав на наступний день в медичну установу, де здав мочу на аналіз. За результатами висновку стану наркотичного сп`яніння не було виявлено. Його вже неодноразово до цього зупиняли працівники поліції з аналогічними підозрами, але стан сп`яніння не були виявлені, про що є відповідні висновки, які він просить долучити до матеріалів справи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважаю, що провадження у справі слід закрити, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує т/з засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння. Тобто, для притягнення особи до відповідальності за вчинення вказаних дій, обов`язковою та необхідною умовою є встановлення факту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння на законну (обґрунтовану) вимогу працівника поліції з дотриманням встановленого законом та відповідними нормативно-правовими актами порядку, а також забезпеченням прав і законних інтересів особи, яка підлягає такому огляду.
Диспозиція норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.
За клопотанням захисника ОСОБА_1 - Холодова С.Е. в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що ОСОБА_1 є його товаришем, того дня коли ОСОБА_1 привезли на освідування до лікарні по вул. Металургів, він був поряд з ним, так як останній йому зателефонував та попросив приїхати. Такий випадок був не вперше. Він був з ним у лікарні, але потім його видалили. ОСОБА_1 пив воду, не відмовлявся пройти огляд, але в нього не виходило фізіологічно здати мочу. В його присутності він просив лікаря взяти кров, або інші аналізи. Вони їздили в іншу лікарню, щоб здати кров, але ніхто не бере кров на аналіз. Протокол складали поліцейські біля лікарні, без свідків, поняті не залучались.
Свідок ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що працює лікарем в КНП СОР «ОКМЦСНЗ». 06.06.2022 року ОСОБА_1 в присутності співробітників поліції прийшов до його кабінету для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. КНП СОР «ОКМЦСНЗ» працює на підставі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Огляд на стан наркотичного сп`яніння включає в себе три етапи, клінічний огляд (зовнішній огляд шкіри, очей), огляд за допомогою приладу Драгер та лабораторне дослідження сечі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, надав свою згоду на огляд. Пройшов перший етап, відповідно до акту медично огляді- потребує додаткового лабораторного обстеження. Продув Драгер, ознак алкогольного сп`яніння в нього не було виявлено. Від повного лабораторного огляду на стан сп`яніння відмовився. Сказав, що не може здати сечу на аналіз, оскільки в нього фізіологічно не виходить це зробити. На уточнююче запитання суду свідок пояснив, що ОСОБА_1 просив взяти в нього кров на аналіз, але в їх закладі охорони здоров`я відсутня технічна можливість проводити аналіз крові на наявність стану наркотичного сп`яніння. Так, в закладі наявна лише методика виявлення стану наркотичного сп`яніння шляхом дослідження сечі.
Крім вказаних вище доказів, судом також досліджено письмові докази та СД-диск з відеозаписом, надані працівниками поліції, а саме.
Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.06.2022 року № 304, складеного лікарем КНП СОР «ОКМЦСНЗ» ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від повного обсягу медичного огляду на стан сп`яніння відмовився ( а.с.2)
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 він був зупинений працівниками поліції, погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні. Після огляду лікаря йому потрібно було здати біологічні зразки для аналізу, лікар вимагав здати мочу. За час перебування у лікаря він не зміг фізично здати мочу, просив провести інший аналіз, взяти кров або слину, на що лікар відмовився і сказав, що в іншій лікарні, беруть тільки мочу. Поліція відмовилась фіксувати цей факт.( а.с.6)
Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 він знаходився 06.06.2022 приблизно 15:00 за адресою Металургів, 17 біля медичного закладу, куди працівники поліції доставили його товариша ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. В присутності поліцейських та лікаря медичного закладу ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, був оглянутий лікарем та в зв`язку з фізіологічними чинниками не міг здати мочу для аналізу, просив щоб в нього взяти інші біологічні зразки або кров. Лікар відмовився брати інші зразки та сказав що потрібно тільки мочу.( а.с.7)
Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.06.2022 року № 308, складеного лікарем КНП СОР «ОКМЦСНЗ» ОСОБА_5 за самозверненням, ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено ( а.с.16)
Аналогічні висновки щодо відсутності ознак сп`яніння у ОСОБА_1 містяться у висновках від 10.05.2022, 21.06.2022(а.с.17,18)
Згідно Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 304 від 06.06.2022 року, складеного лікарем КНП СОР «ОКМЦСНЗ» ОСОБА_4 , ОСОБА_1 06.06.2022 року о 12:30 год. проходив обстеження на стан наркотичного сп`яніння. Висновок та діагноз за результатами огляду: потребує додаткового лабораторного обстеження. Заключний діагноз за результатами огляду та тестів: від повного обсягу медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.( а.с.31)
На відеозапису, який наданий працівниками поліції, в тому числі зафіксовано, як ОСОБА_1 після зупинки на блокпості зазначає, що поїде в медичний заклад на огляд, на камеру справляє природні потреби, а потім їде в медичний заклад. При складанні протоколу працівниками поліції на подвір`ї, біля лікарні каже, що йому не вдається здати сечу на аналіз, а лікар відмовився брати слину та кров, що хоче пройти огляд.( а.с.8)
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.
Таким чином, обов`язок доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення покладений на працівників поліції. Зазначений факт повинен бути доведений поза розумним сумнівом шляхом надання суду належних, допустимих та достатніх доказів.
Порядок огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я врегульований розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).
Згідно пункту 7 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Відповідно до п. 13 розділу ІІІ Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Таким чином, Інструкцією прямо передбачено, що в разі неможливості взяття в обстежуваної особи зразків сечі, для дослідження може використовуватись кров.
Доводи ОСОБА_1 відносно того, що він не відмовлявся від здачі сечі, а фізіологічно не зміг надати для аналізу вказану біологічну рідину, підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які пояснили суду, що в їх присутності ОСОБА_1 дійсно зазначав, що йому не вдається здати сечу та просить взяти в нього для аналізу кров. Зазначена обставина підтверджується і даними відеозапису, наданого працівниками поліції.
Суд приходить що висновку, що в ситуації неможливості отримати від ОСОБА_1 зразки сечі, останньому у відповідності до п. 13 розділу ІІІ Інструкції повинно було бути запропоновано здати кров для проведення її аналізу на вміст наркотичних речовин.
Як вбачається з пояснень лікаря ОСОБА_4 , що ОСОБА_1 самостійно висловлював побажання здати вказану біологічну рідину, йому в цьому було відмовлено через відсутність у закладі технічної можливості проводити аналіз крові на виявлення стану наркотичного сп`яніння.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 , що він після того, як не зміг з фізіологічних причин здати сечу, виявив готовність здати кров для аналізу на стан алкогольного сп`яніння, проте йому у взятті крові було відмовлено, в ході розгляду справи не спростовані.
Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Суд, керуючись принципом верховенства права, а також засадами справедливості судового розгляду, які закріплені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку щодо неможливості покладення на ОСОБА_1 відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в ситуації, коли уповноважені державою компетентні органи, всупереч вимог Інструкції не забезпечили ОСОБА_1 право здати іншу біологічну рідину, зокрема кров, і не запропонували здати кров на дослідження після отримання пояснень ОСОБА_1 щодо об`єктивної неможливості здачі ним сечі.
У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).
За таких обставин, доходжу до висновку, що оскільки поза розумним сумнівом не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Гончаренко