МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2022 р. Справа № 370/845/22

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши матеріали БПП у с. Чайки УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №065655 від 14.06.2022 року цього ж дня о 21 год. 30 хв., в Київській області, Бучанському районі, ч. Фасівочка, вул. Володимирська, 55, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, підвищена рухливість ходи, мови. Від проходження медичного огляду у медичному закладі, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його адвокат Живага О.В., вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнали. В обґрунтування заперечень вказали, що жодних ознак наркотичного сп`яніння він не мав, а тому проходити огляд у медичному закладі не було підстав. Крім того, йому не називали ознак наркотичного сп`яніння, не пропонували пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що мало би передувати медичному освідуванню на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. Також звернув увагу, що поліцейський запропонував йому їхати до лікаря нарколога у м. Київ, тоді як це не був найближчий медичний заклад від місця зупинки. Також вказали що ОСОБА_1 взагалі не керував автомобілем та не був зупинений працівниками поліції, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується наступним.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р., № 1306 (далі - Правила), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП, відповідно до ч. 1 якої особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ж ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння у закладах охорони здоров`я проводиться виключно у разі відмови водія від проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або ж у разі незгоди водія з його результатом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Натомість, як встановлено судом з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що доданий до протоколу, працівники поліції лише пропонували водієві пройти огляд у медичному закладі у м. Києві, і ОСОБА_1 , відмовився від такого огляду.

Будь-яких доказів проведення огляду водія поліцейським на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з його результатами, як того вимагає ч. 2 ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять, що узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 , що проведення такого огляду йому не пропонували.

При цьому суд відзначає, що п. 12 Інструкції, згідно якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, суперечить ч. 3 ст. 266 КУпАП, а тому в даному випадку слід застосовувати саме КУпАП, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили. Відсутність у поліцейського спеціального технічного засобу виявлення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не є підставою для порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння, встановленого ст. 266 КУпАП.

Також суд відзначає, що при перегляді відеозапису нагрудної камери поліцейського, будь-яких зазначених у протоколі ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не вбачається.

Крім того, слід зазначити, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.п. 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2022 року о 21 год. 30 хв., в Київській області, Бучанському районі, ч. Фасівочка, вул. Володимирська, 55, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, підвищена рухливість ходи, мови. Від проходження медичного огляду у медичному закладі, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу працівником поліції було долучено направлення до Київського наркологічного відділення №5 «Соціотерапія» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмові пояснення свідків, у яких зазначено, що ОСОБА_1 , відмовився від огляду.

Однак, зазначені докази не містить об`єктивних даних, які б доводили, що ОСОБА_1 , за обставин, викладених у протоколі, керував транспортним засобом, а його пояснення, надані під час розгляду його справи з приводу відсутності підстав для проходження огляду на стан сп`яніння за правилами ст.266 КУпАП, жодними доказами не спростовуються.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/3299 (далі Інструкція), з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

При перегляді відеофайлів відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який наявний у матеріалах справи, вбачається, що на ньому не зафіксовано, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом чи підтверджував, що він ним керував під час зупинки його працівниками поліції.

На відео зафіксовано, що поліція під`їхала до автомобіля ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 біля якого стояв ОСОБА_1 , при цьому, на відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 визнає ту обставину, що він керував вказаним транспортним засобом на момент його зупинки працівниками поліції, як і не зафіксовано наявності відповідних ознак наркотичного сп`яніння. Також на відеозаписі не зафіксовані причини, з яких ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд.

Отже, наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує, що ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції і він керував транспортним засобом з будь-якими ознаками наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак матеріали справи не містять будь-яких даних, що працівники поліції зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , як і не зафіксовано виявлення у нього будь-яких встановлених відповідною Інструкцією ознак наркотичного сп`яніння, а відтак відсутні докази того, що працівники поліції мали підстави вимагати від ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння, а твердження ОСОБА_1 , що він не зобов`язаний був проходити такий огляд нічим не спростовуються.

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247 ч. 1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю у його діянні складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Косенко