Справа № 946/2692/22
Провадження № 3/946/922/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм-далекобійником «ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

21.04.2022 року до суду надійшов з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025080 від 19.04.2022, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 19.04.2022 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в м.Ізмаїл Одеської області по вул. Нахімова, №40, керував транспортним засобом «DAF 95XF 430», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager Alkotest 7510» ARLМ-0425, тест № 604 від 19.04.2022, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,88% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025080 від 19.04.2022 та іншим.

Згідно письмових пояснень від 02.06.2022 року наданих представником ОСОБА_1 - адвокатом Пірог С.В., останній з протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №025080 від 19.04.2022, не згодний. Вважає, що протокол серії ДПР18 № 025080 від 19.04,2022 року був складений поліцейськими без дотримання відповідної процедури та відносно особи, яка не була водієм та не керувала транспортним засобом. З наявних в матеріалах справи відеоматеріалів не вбачається щоб особа, відносно якої складено адміністративні матеріали, керувала будь-яким транспортним засобом чи хоча б знаходилась на водійському місці. ОСОБА_1 зазначає, що він під час того як до нього під`їхав екіпаж поліції не був водієм транспортного засобу, оскільки у зв`язку з наближенням комендантської години транспортний засіб був запаркований на узбіччі, а сам ОСОБА_1 ліг відпочивати, що додатково підтверджується відеозаписом №01229@545010 на початку якого зафіксовано що водій великовантажного автомобіля відпочиває. З наявних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи, жодним чином не вбачається, що особа відносно якої складено адміністративні матеріали була водієм, а саме керувала транспортним засобом чи хоча б знаходилась на водійському сидінні. Більш того, протягом доби 19.04.2022 року взагалі жоден з патрульних екіпажів в місті Ізмаїл ОСОБА_1 не зупиняв, патрульні поліцейські під`їхали до вже запаркованого автомобіля, а тому зазначення поліцейськими в протоколі, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є безпідставним та необґрунтованим. Запис в протоколі про те, що начебто водій з результатами згоден, від проходження процедури на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, є відвертою неправдою так як у ОСОБА_1 навіть ніхто не запитував про згоду чи / заперечення отриманих результатів, а тим паче не пропонували проїхати в медзаклад. Натомість, зауваження ОСОБА_1 стосовно того, що він в повній мірі заперечує отримані результати співробітниками поліції відверто та безпідставно ігнорувались. Крім того, в складеному протоколі не зазначено навіть жодної з ознак по яким поліцейські виявили у громадянина стан алкогольного сп`яніння. Стосовно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, то Акт складено без залучення жодного свідка та без здійснення відео фіксації, що суперечить п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735 (надалі - Інструкція), де чітко зазначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності ДВОХ СВІДКІВ, а фіксування отриманих результатів за допомогою акту і є процедурою проведення огляду. В Акті зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленням наступних ознак, а саме - різкий запах з порожнини рота, слід зазначити що відповідна ознака відсутня в переліку ознак алкогольного сп`яніння які зазначені в Інструкції. Крім того, не зрозуміло який саме різкий запах відчув поліцейський. Такі ознаки як порушення мови та порушення координації рухів є абсолютно безпідставними та вигаданими, що підтверджується наявними в справі відеоматеріалами, на яких зафіксовано чітку та зрозумілу мову та тверду і впевнену ходу без жодного порушення координації. В Акті співробітники поліції самостійно та з власної ініціативи зазначили, що начебто особа відносно якої складено Акт погодилась з актом та відмовилась від підпису. ОСОБА_1 зазначає, що ним категорично заперечувався факт його алкогольного сп`яніння, про що він неодноразово повідомляв поліцейським, у тому числі і одразу після продування алкотестеру. Поліцейським, який складав адміністративні матеріали, у зв`язку з запереченням ОСОБА_1 результатів які було отримано за допомогою алкотестеру, грубо порушено приписи п. 7 Інструкції, де зазначено що у випадку незгоди з результатами огляду проведеного на місці, то такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 зазначає, що відеозаписи №2_349393989, № 2_349393990 та № 2_349393991, які були долучені поліцейськими до матеріалів справи, жодного відношення до даної справи не мають так як на них відсутні як сам ОСОБА_1 , так і його транспортний засіб. Великовантажний автомобіль, який зафіксовано на вищезазначених відеофайлах лише візуально схожий на автомобіль яким володів ОСОБА_1 . Отже, ОСОБА_1 19.04.2022 року о 20:30 год. не керував транспортним засобом та не зупинявся співробітниками поліції. Транспортний засіб знаходився запаркований на узбіччі проїзної частини. Співробітники поліції підійшли до стоячого автомобіля та склали відповідний протокол без дотримання вимог передбачених Інструкцією. Просить скасувати протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 025080 від 19.04.2022 року, а справу закрити.

Згідно заперечення від 02.08.2022 року наданих представником ОСОБА_1 - адвокатом Пірог С.В., останній заперечує щодо допиту в якості свідків співробітників поліції, якими було складено відповідні адміністративні матеріали, оскільки вважає, що вони мають безпосередньо юридичну зацікавленість у вирішенні справи. І саме з огляду на безпосередню зацікавленість поліцейських, щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, поліцейські які склали матеріали, що розглядаються у даній справі, не мають нейтрального становища та не здатні об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Відповідна правова позиція узгоджується з висновками, які викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах №161/5372/17 від 29.04.2020 року.

В судовому засіданні від 18.10.2022 представник ОСОБА_1 - адвокат Пірог С.В. зазначив, що відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Поліцейські підійшли вже до запаркованого авто, де ОСОБА_1 відпочивав, він не погодився з результатами Драгеру, так як не підписав акт, однак йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

В судове засідання від 27.10.2022 притягуваний ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції чинної станом на 13.12.2021), адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як було вище встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються матеріалами справи, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та результатом перевірки на стан сп`яніння ОСОБА_1 із застосуванням приладу Drager Alkotest 7510 ARLМ-0425, тестом № 604 від 19.04.2022 за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,88% проміле; відеозаписом, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025080 від 19.04.2022, який ОСОБА_1 підписав та іншими доказами в їх сукупності.

При цьому, суд зазначає, що з наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не висловив незгоду із тим, що не керував авто та не висловлював незгоду із результатами Drager, не зазначав, що він не керував транспортним засобом та не вважається водієм, що свідчить про те, що він визнає факт керування ним ТЗ та результати алкотестеру, а висловлена адвокатом позиція є намаганням уникнути відповідальності та розроблена вже після складення матеріалів.

Також, суд зазначає, що не приймаються до уваги пояснення адвоката, так як пояснення адвоката згідно приписів КУпАП (а також і КПК України) не є доказом по справі, а є лише його версією подій, а безпосередньо притягуваний тверджень, що він не керував транспортним засобом чи не згоден із результатами алкотестеру не висловлював (ні на відео, ні у протоколі, ні у письмових поясненнях, ні у судовому засіданні). Крім того на відео вбачається, що притягуваний проходить тест Drager, свою незгоду із результатами не висловив та будь-яких заперечень, що він не керував авто та його не зупиняли, не висловив. До того ж у матеріалах справи за протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №025089 від 19.04.2022 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 139 КУпАП вбачається, що останній визнав, що наїхав на бордюр, а отже керував ТЗ. Відео, де він спить у кабіні авто знято вже після оформлення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП через декілька годин, коли складалися матеріали за ч.1 ст.139 КУпАП. Отже на думку судді, це є лише позиція для ухилення притягуваного від адміністративної відповідальності.

Інші твердження захисника притягуваного також не спростовують встановлених обставин та доведеності складу правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суть правопорушення, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283 - 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов