Справа № 162/477/22
Провадження № 3/162/298/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши справи, що надійшли із ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

До Любешівського районного суду Волинської області 14.09.2022 року та 22.09.2022 року надійшли справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме №162/477/22 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та №162/502/22 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відповідно.

Постановою судді від 23.09.2022 року вказані справи об`єднанні в одне провадження, яким присвоєно єдиний номер № 162/477/22.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.09.2022 року серії ДПР18 №483217 ОСОБА_1 цього дня о 00 год 15 хв в с. Рудка по вул. Шевченка Камінь-Каширського району Волинської області керував транспортним засобом «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі, що підтверджується висновком №111 від 03.09.2022 року. У зв`язку з вказаним ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.09.2022 року серії ДПР18 №483241 ОСОБА_1 цього дня в с. Рудка по вул. Шевченка Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи автомобілем «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на пісочний насип. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимоги 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях визнав, просив розстрочити сплату штрафу у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, крім визнання вини останнім, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483217 від 03.09.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.09.2022 року, висновком щодо результатів медичного огляду №111 від 03.09.2022 року , рапортом про прийняття та реєстрацію заяви в ІТС ІПНП 03.09.2022 року за №1511, рапортом інспектора СРПП І. Качули від 04.09.2022 року, зобов`язанням про відсторонення від керування транспортним засобом від 03.09.2022 року, відео- та іншими матеріалами справи.

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, крім визнання вини останнім, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483241 від 03.09.2022 року, рапортом про прийняття та реєстрацію заяви в ІТС ІПНП 03.09.2022 року за №1511, схемою місця ДТП від 03.09.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , рапортом інспектора СРПП І. Качули від 04.09.2022 року, фото-, відео- та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.124 КУпАП. Його вина є цілком доведеною на підставі наявних у матеріалах справи доказах, які повністю узгоджуються між собою.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги вимоги розділу першого Правил дорожнього руху, де зазначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та має відповідне посвідчення водія, та п.28 Постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14 із змінами, внесеними постановою Пленуму від 19.12.2008 за №18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті», згідно якого суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, до ОСОБА_1 не може бути застосовано стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області №1625/53/2/01-2022 від 12.09.2022 року.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 дій та всі обставини справи, зокрема, визнання вини останнім, вважаю, що йому потрібно обрати стягнення, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, а саме: за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Разом з тим, суд враховує, обставини які були встановлені в судовому засіданні, а саме клопотання ОСОБА_1 рострочити сплату штрафу у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Частиною 2 ст. 301 КУпАП передбачено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, КУпАП передбачає право суду застосувати відстрочку виконання постанови, за наявності для цього підстав, в тому числі щодо стягнення штрафу, але не визначає порядку і строків застосування такої відстрочки. Положення про відстрочку виконання постанови до одного місяця застосовуються виключно до стягнень, відмінних від штрафу.

Хоча за національним законодавством існує чітке розмежування між адміністративною і кримінальною відповідальністю, норми КУпАП так само як і Кримінального кодексу України мають каральний характер, і санкції у виді штрафів за деякі адміністративні правопорушення навіть перевищують розміри штрафів за злочини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував про розповсюдження гарантій ст. 6 Конвенції у її кримінальній частині на осіб, які обвинувачуються у вчиненні адміністративних правопорушень («Лучанінова проти України», «Гурепка проти України»). Таких же висновків дотримується комітет ООН з прав людини при застосуванні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Нормами Кримінального кодексу України передбачено право суду розстрочити сплату штрафу до одного року з урахуванням майнового стану особи (ч. 4 ст. 53 КК України).

Як відстрочка так і розстрочка виконання штрафу мають на меті дотримання розумної пропорційності між накладеним стягненням і конкретним становищем особи, щоб таке стягнення не було завідомо надмірним тягарем, і було можливим до виконання.

Суд враховує, що сума штрафу за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вказаному конкретному випадку для особи, яка притягається до відповідальності є значною, оскільки судом встановлено, що таке стягнення буде завідомо надмірним тягарем для ОСОБА_1 , а тому унеможливить належне його виконання.

Таким чином, оскільки положення КУпАП передбачають право суду застосувати відстрочку виконання постанови у виді штрафу, відсутність деталізації порядку і строку її застосування не можуть нівелювати право на відстрочку виконання загалом, і тому суд вважає справедливим врахувати майновий стан особи і застосувати відстрочку виконання постанови у справі в частині стягнення штрафу на строк шість місяців.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, на користь держави із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Керуючись ст. 40-1, 124, ч.1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень громадян.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відстрочити виконання постанови у частині накладення штрафу на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ