ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/705/22

26 жовтня 2022 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П. В. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №062125 від 26.04.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 26.04.2022 року близько 21 год. 32 хв. в с. Малий Стидин по вул. Майданська, передав керування транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-21070», д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яки проживає в АДРЕСА_2 , який в с. Малий Стидин по вул. Майданська керував автомобілем марки ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покрову обличчя, виражене тремтіння палців рук), чим порушив вимоги п. 2.9 г ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він не передавав керування автомобілем ОСОБА_2 , оскільки, керував ним сам, а ОСОБА_2 сидів як пасажив на задньому сидінні аавтомобіля.

Представник ОСОБА_1 -адвокат Шевчук В.С., у судовому засіданні вину свого довірителя у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що його довіритель не передавав свій транспортний засіб для керування ОСОБА_2 , оскільки останній перебував виключно як пасажир на задньому седінні автомобіля.

Суд, заслухавши пояснення, правопорушника, представника правопорушника, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, диспозицією ч. 1ст. 130 КУпАПпередбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для настання відповідальності за ч. 1ст. 130 КупАП необхідна наявність сукупність елементів складу адміністративного правопорушення. В даному випадку необхідна наявність сукупність наступних елементів складу адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння повинна складатись з того, що особа яка передає керування транспортним засобом повинна знати, що передає керування особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»), однак з письмових пояснень представника правопорушника та самого правопорушника встановлено, що ОСОБА_1 , не знав про те, що ОСОБА_2 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, оскільки працівниками поліції не пропонувалося ОСОБА_2 пройти відповідне медичне освідчення, а ні на місці, а ні в медичному закладі.

Будь яких доказів, які б підтверджували факт обізнаності ОСОБА_1 про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння , матеріали справи не містять.

Окрім того, відповідно до ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, однак, судом цей факт не встановлено.

Так, об`єктом правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, є безпека руху.

Об`єктивною стороною при передачі керування є допуск до фактичного виконання функції водія особою, у віданні якої перебуває транспортний засіб.

Із суб`єктивної сторони, правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вчиняються тільки у формі умисної дії.

Крім того, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП саме за передачу керування, із суб`єктивної сторони, повинні бути умисні дії особи, що також суду не надано достатніх доказів.

Суд звертає увагу, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №062125 26.04.2022 року обставини правопорушення не підтверджуються зібраними доказами у справі. Крім того з відеозапису, який долучено працівника поліції до матеріалів адміністративного протоколу не вбачається факту передачі ОСОБА_1 ОСОБА_3 керування автомобілем.

Також, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано в який спосіб ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення та яким чином було передано транспортний засіб особі, яка керувала ним у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо.

Таким чином, передача транспортного засобу можлива за усною чи письмовою згодою, а також мовчазною згодою шляхом передачі ключів і документів або керма.

У протоколі не зазначено яким саме способом ОСОБА_1 передав право керування автомобілем ОСОБА_2 ..

Таким чином, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимогст.7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зіст. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки не доведено наявності об`єктивної сторони (ознак, що характеризують зовнішні прояви правопорушення), у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 130,247,251 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного адмінправопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяП. В. Олійник