Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/203/22 Головуючий суду І інстанції суддя Коновець М.С.
Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т. З.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді Бондаренко Т.З.,

із секретарем судового засідання Стрілець К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Антонець О.В. на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 297963 водій ОСОБА_1 06.01.2022 о 21:12 в м. Миколаєві по вул. Казарського, 5-Б, керував транспортним засобом ГАЗ 3302-14 р/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова). Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotester Drager 6810, результат 1,60 проміле, тест № 1849, чим порушив вимоги п. 2.9.А ПДР України.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн., а також стягнуто судовий збір в сумі 496,20 грн.

Не погодившись з вказаною постановою 28 жовтня 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Антонець О.В. подав апеляційну скаргу, в просить скасувати постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29 вересня 2022 року, та закрити провадження у справі

Апеляційна скарга мотивована тим, що він з поважних причин не міг прибути в судове засідання суду першої інстанції та не міг надати пояснення, стосовно обставин правопорушення.

Апелянт вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, адже ОСОБА_1 06 січня 2022 року о 21:12 не знаходився біля будинку, 5-б по вул. Казарського в м. Миколаєві, тому не міг керувати транспортним засобом ГАЗ 3302-14 р/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в місці зазначеному в протоколі.

Крім того в апеляційній скарзі вказано, що при зупинці його авто поліцейські не вказали причину зупинки його авто, також йому не було вручено другий примірник протоколу складеного поліцейськими.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, результату тесту, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис на підтвердження вказаної події, а також те, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 297963 водій ОСОБА_1 06.01.2022 о 21:12 в м. Миколаєві по вул. Казарського, 5-Б, керував транспортним засобом ГАЗ 3302-14 р/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова). Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotester Drager 6810, результат 1,60 проміле, тест № 1849, чим порушив вимоги п. 2.9.А ПДР України.

Протокол містить інформацію щодо дати, часу, та місця скоєння правопорушення , також викладена суть правопорушення. Протокол підписано ОСОБА_1 , будь яких зауважень чи заперечень щодо його змісту не було висловлено, зазначено про те, що пояснення по суті правопорушення ним будуть надані в суді.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що в зв`язку з виявленими ознаками у ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійкою ходою, млявою мовою, проведено огляд за допомогою Alcotester Drager 6810 результат огляду на стан сп`яніння становив 01, 60 проміле.

Стан сп`яніння підтверджується результатом тесту до протоколу ААБ № 297963, відповідно до якого у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стан сп`яніння становить 01,60 проміле.

Вказаний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результат тесту підписано особисто ОСОБА_1 .

Як вбачається з відеозапису долученого до протоколу, працівниками поліції здійснено зупинку автомобіля ГАЗ 3302-14 р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , повідомлено останнього про наявність інформації щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, на що останній не заперечував.

Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не оспорюється.

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 10200 грн. з позбавленням керування транспортним засобом строком на один рік.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Приймаючи до уваги наведені докази, районний суд дійшов обґрунтованого висновку, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджується дослідженими доказами.

Доводи наведені в апеляційній скарзі, стосовно невірного зазначення місця скоєння адміністративного правопорушення, не спростовують самого факту скоєння адміністративного правопорушення, вчиняючи особистий підпис в протоколі, відповідно до змісту якого останньому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, будь-якого зауваження, щодо неправильності зазначення місця скоєння правопорушення ОСОБА_1 не виклав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що таку обставину можуть підтвердити свідки, підлягає відхиленню, оскільки, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи, а також про допит свідків не заявив, такого клопотання не заявлено і в суді апеляційної інстанції, до того ж, будь яких даних про присутність вказаних свідків під час скоєння правопорушення матеріали справи не містять.

Такий недолік, на що вказується в апеляційній скарзі, як розгляд даної справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 та не можливість ним через це надати пояснення, фактично усунуто, шляхом подачі апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом.

Посилання в апеляційній скарзі на не пояснення поліцейським причини зупинки та не вручення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення, не є спростовними щодо факту вчинення правопорушення. Крім цього, як зазначено в цій постанові, на відео чітко зафіксовано як працівник поліції назвав себе та зазначив про наявність інформації щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним, як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. Також, є обґрунтованим посилання районного суду на практику Європейського суду з прав людини, щодо розповсюдження на осіб, які володіють чи керують транспортними засобами спеціальних правил, необхідність водія виконувати додаткові обов`язки та його певну відповідальність у правовому полі, в зв`язку з потенційною можливістю завдання серйозної шкоди в разі керування транспортним засобом.

За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки накладене відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Тому підстав для скасування постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та наклав стягнення у встановлених цим Кодексом межах.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Антонець О.В. - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З. Бондаренко