Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
07.11.2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, тимчасово не працюючого, має на утриманні № малолітніх дітей, пільг немає, паспорт НОМЕР_1 , виданого Новоархангельським РС УДМС України в Кіровоградській області від 17.09.2013 р., зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А :

20.09.2022 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол серії ААБ №003716 про адміністративне правопорушення від 08.09.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 08.09.2022 року в 23:20 год., на автодорозі Новоархангельськ-Тернівка (с. Комишево) водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager«ARLS-0484» з результатом 1,61%, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалося, тому що не видавалося.

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладене окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.09.2022 р., згідно якого результат огляду становив 1,61 % проміле та відеозаписом спілкування із гр. ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву його зміст підстав немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав, та завірив, що подібного більше не станеться, просив не карати його суворо, та за можливості відстрочити сплату штрафу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків:

Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до п. 2.9.а Постанови КМ України від 10 жовтня 2001 р. №1306 Про Правила дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Факт керування громадянином ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння знайшов своє підтвердження на підставі наявних в матеріалах справи й досліджених судом доказів. Вина у вчиненні правопорушення, за яке він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена, тобто в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність є щире каяття, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника - судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення враховую дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його скоєння, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, з метою в подальшому припинення скоєння правопорушень останнім, враховую, що з метою в подальшому припинення скоєння правопорушень останнім слід призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому, не вбачається підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки з протоколу слідує що посвідчення водія не видавалось, а тому позбавлення права керувати транспортними засобами неможливо застосовувати як додаткове покарання до особи, яка взагалі не мала права керувати транспортним засобом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (29 червня 2017 року), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Згідно ст. 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Враховуючи клопотання ОСОБА_1 , суддя вважає, що слід задовольнити та відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення на строк до 2 (двох) місяців у зв`язку з важким матеріальним становищем заявника.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 (зі змінами від 17.03.2021р.), 221, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. без позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 301 КУпАП відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч), строком на 2 (два) місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 ( чотириста дев`яносто шість) грн. 20 копійок.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя