КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року

м. Київ

справа №760/10481/22

провадження №33/824/3349/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за відсутності представника Державної митної служби України Київської митниці та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України, подану ОСОБА_2

на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року у складі судді Шереметьєвої Л.А.,

якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил №1612/10000/22 від 22 липня 2022 року в зоні діяльності митного поста «Південний» Київської митниці, декларантом ТОВ «Маревен Фуд Європа» до митного оформлення була подана митна декларація UA100250/2022/747314.

Під час здійснення контрольно-перевірочних заходів спрацювало орієнтування Волинської митниці від 07 червня 2022 року № 7.3-28-08/803/25 щодо водія ОСОБА_1 (перевізника товару) - «Не вивезено ТЗ за межі мтУ, що був ввезений в режимі «тимчасове ввезення» гр. ОСОБА_1 . У разі появи в ЗМК - провести опитування особи, вирішити питання щодо складання протоколу про ПМП та повідомити Волинську митницю».

В ході перевірки було встановлено, що відповідно до АСМО «Інспектор» Лабунським І.М. 13 січня 2022 через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуськ» Волинської митниці ввезений транспортний засіб AUDI A6, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в режимі тимчасового ввезення, терміном до 60 днів.

Тобто ОСОБА_1 були порушені вимоги ст. 380 МК України тамитних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України, а саме перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше, ніж на тридцять діб.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Київської митниці - Юрків В.В. 31 серпня 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті.

Уважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено всупереч вимогам ст. 245 КУпАП щодо повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення.

Уважає, що судом першої інстанції не прийняті до уваги та не враховані всі докази та обставини справи, що, в свою чергу, призвело до прийняття необ`єктивного рішення по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи та протоколом про порушення митних правил №1612/10000/22 від 22 липня 2022 року.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників (адвокатів) не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно частини 294 ЦПК України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про здійснення перегляду постанови суду першої інстанції за відсутності всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 13 січня 2022 через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуськ» Волинської митниці ввезений транспортний засіб AUDI A6, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в режимі тимчасового ввезення терміном до 60 днів.

Під час контрольно-перевірочних заходів спрацювало орієнтування Волинської митниці від 07 червня 2022 року № 7.3-28-08/803/25 щодо водія ОСОБА_1 про не вивезення останнім вказаного транспортного засобу у встановлений строк.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Частиною шостою статті 481 МК України передбачено, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень ч. 2 ст. 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями ст. 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачила її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку з військовою агресією росії було заборонено виїзд чоловіків від 18 до 60 років за межі території України, саме тому він не має можливості виїхати за межі України та вивезти вказаний автомобіль, проте зобов`язується це зробити після скасування воєнного стану.

Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Питання обмеження й винятків щодо виїзду за межі України на період воєнного стану чоловіками від 18 до 60 років регулюють також: Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII; постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у даному випадку не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, виходячи з наявності заборони перетинання кордону особам, до яких віднесений ОСОБА_1 , у період дії воєнного стану та відсутності у останнього об`єктивної можливості вчинити дії, спрямовані на вивезення транспортного засобу у передбачений законом строк.

Зважаючи на викладене, відсутність у діях ОСОБА_1 умислу не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України та КУпАП.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Установивши, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 481 МК України, місцевий суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі відносно останнього.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 264, 318, 458, 460, 483, 487 МК України, 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України, подану ОСОБА_2 ,- залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено «07» листопада 2022 року.

Суддя В.А. Кравець