Провадження №: 3/752/7270/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 31.08.2022 року о 23 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Бродівській, 79а, керував транспортним засобом «Honda» НОМЕР_2 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу DRAGER Alcotest 7510, результат 1.53 %, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Саламаха Р.Р. в судовому засіданні зазначав, що на відео не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, крім того, вказує, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та повідомляли ОСОБА_1 , що у лікаря нарколога будуть такі ж самі результати. Також вказує, що на відео не зафіксовано показники приладу, що були отримані під час контрольного забору повітря. Зазначає, що відео, що долучено до матеріалів справи не підписано ЕЦП, а тому, на його думку, є всі підстави для закриття провадження у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №206577, результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER Alcotest 7510», відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 1,53 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та рапортом. Також факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Вказівка захисника на те, що на відео не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є слушною, проте ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції не заперечував цього факту, також не заперечував, що вживав алкоголь, та стверджував, що їхав на роботу. Вказане зафіксовано на відео, яке міститься в матеріалах справи. Крім того, слід вказати що твердження захисника про те, що проходження огляду відбувалось в порушення вимог ст. 266 КУпАП не знаходить свого пітвердження. Працівники поліції, на переконання суду, на місці пригоди в повній мірі роз"яснили водію процедуру та наслідки огляду. Вимоги Інструкції та ст. 266 КУпАП в даному випадку повністю дотримано. Твердження, що на відео не зафіксовано показники приладу Драгер, що були отримані під час контрольного забору повітря, також є слушними, проте ОСОБА_1 не заперечував. Вказівка захисника на обов"язковість накладення ЕЦП на відео, що міститься в матеріалах справи, є помилковою, оскільки чинним КУпАП такого обов"язку не передбачено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496, 20 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко