Справа № 571/1215/22
Провадження № 3/571/627/2022

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2022 року смт. Рокитне
Рокитнівський районний суд Рівненської області в особі судді Комзюк А.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонерки, не працюючої, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ №099296 від 30.08.2022, 30 серпня 2022 року о 15:40 ОСОБА_1 в с.Карпилівка по вул.Шевченка, 83В в приміщенні магазину «Валентина», як суб`єкт господарської діяльності, здійснила продаж алкогольних напоїв марки «Оболонь» без одержання ліцензії, чим порушила ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_1 , належить її чоловіку ОСОБА_2 . В той день, 30 серпня 2022 року, чоловік був зайнятий господарськими справами, а її попросив побути в магазині. Приїхали працівники поліції, в магазині виявили та вилучили пиво. В той же день пиво повернули. Повідомляла, що вона не є суб`єктом господарювання та не є працівником магазину, але протокол склали на неї. На даний час чоловік отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пивом. Просить прийняти рішення згідно закону.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП є провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.
Статтею 15 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Тобто, за приписами зазначеної статті, суб`єкти господарювання для здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями мають мати ліцензію на роздрібну торгівлю.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. У свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.
Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (в частині провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання) може бути фізична особа, яка здійснює господарську діяльність, (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.
Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей у підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності та того, що 30 серпня 2022 року вона здійснювала продаж пива, як зазначено у протоколі.
До матеріалів справи долучені копії документів у підтвердження того, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем та платником єдиного податку. Під час розгляду справи ОСОБА_1 надалу суду копію ліцензії, згідно якої ОСОБА_2 , як фізична особа-підприємець, має право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом) з 28.09.2022 року терміном на один рік. Водночас, при проведенні перевірки поліцейським не вирішувалося питання складення адміністративного протоколу на ОСОБА_2 ..
Вищенаведе свідчить про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.
Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».
Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення,
Алкогольні напої, які вилучені відповідно до протоколу огляду та добровільної видачі від 30.08.2022, повернути власнику.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Суддя А.Ф.Комзюк