Номер провадження: 33/813/1207/22
Номер справи місцевого суду: 522/7416/22
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

Головуючого судді Кострицький В.В.

за участю секретаря Пінькової К.Ю.

захисника адвоката Приміч Дениса Володимировича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2022 року в адміністративній справі відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, непрацюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 - в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2022 року в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 , звільнено від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оголошено усне зауваження.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_3 , в інтересах якої діє захисник - адвокат Приміч Д.В., подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2022 року скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2022 року.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що 14.09.2022 року представником скаржниці було подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду, яку постановою Одеського апеляційного суду від 27.09.2022 року з якою скаржник ознайомився 30.09.2022 року. У зв`язку з тим, що апеляційну скаргу було повернуто через технічні недоліки скаржник вважає, що має право на оскарження зазначеної постанови та у другий раз подає апеляційну скаргу 07.10.2022 року до Приморського районного суду м. Одеси.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії BAB № 163112 не розкрито психологічного характеру домашнього насильства, оскільки зазначено діяння, які безпосередньо не є визначені та не характеризують форму даного виду домашнього насильства. Зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення формулювання не свідчить про те, що конфлікт зумовлено певним дискримінаційним ставленням до потерпілої з боку її матері, мало на меті підтримання панівного становища по відношенню до потерпілої або було одним з епізодів у атмосфері домашнього насильства. На думку скаржниці суд першої інстанції формально віднісся до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надав уваги поясненням особи яка притягується до адміністративної відповідальності, а також не дослідив доказів які були складені (з порушенням) працівниками поліції, зокрема протокол та формуляр форми оцінки ризиків домашнього насильства.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду. Представник скаржника Приміч Д.В. був присутній в залі судового засідання апеляційну скаргу підтримав повністю.

Згідно ст.294 КУпАП, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доводи захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд задовольняє клопотання захисника про поновлення строків апеляційного перегляду справи , враховуючи попередній час знаходження справи в апеляційному суді та своєчасне звернення в перший раз до суду апеляційної інстанції.

Ухвалючи постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 -2 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що досліджені судом докази по справі підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 -2 КУпАП.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. (ч.1 ст. 9 КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП).

Частина 1 ст. 173-2 КупАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису,- тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало домашнє насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими , що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозоймки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КупАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 08 червня 2021 року приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї, завдала шкоди фізичному та психічному здоров`ю своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 , вчинивши дії психологічного характеру із застосуванням фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користування ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (ст. 1 ч.1 п. 4 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим з наявних матеріалів справи беззаперечно не встановлено, що ОСОБА_4 винна у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення.

Будь-яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_6 матеріали справи не містять.

Також, як вбачається з матеріалів провадження, у справі не було встановлено незаінтересованих свідків правопорушення, які б об`єктивно могли підтвердити або спростувати обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як протокол про адміністративне правопорушення, так і матеріали провадження не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_4 до ОСОБА_6 будь-яких наслідків.

Самі по собі погані стосунки між подружжям, судові спори щодо шлюбу, поділу майна, утримання дітей, вживання нецензурної лексики тощо не є безспірно вчиненням домашнього насильства.

Вирішуючи питання щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 по суті інкримінованих обставин вчинення правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та доданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшають і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції, при прийнятті рішення не врахував вимоги ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до передчасного та помилкового висновку про винуватість ОСОБА_4 в даному правопорушенні.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії», рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Необхідно зазначити, що відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України»).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

За таких обставин, наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі не доведено наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, жодних об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_6 матеріали справи не містять, що виключає відповідальність ОСОБА_4 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про поновлення ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2022 року та про необхідність на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє захисник - адвокат Приміч Денис Володимирович, задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, непрацюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 - в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 Кодексу України про адміністративні правопорушення по п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 27.10.2022 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький