Справа № 365/390/22 Номер провадження: 3/365/212/22
ПОСТАНОВА

іменем України

01 листопада 2022 року смт Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області ХИЖНИЙ Р. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу за адміністративними матеріалами, які надійшли від Відділення поліції № 2 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_2 », працюючого на посаді директора, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2022 року о 14 год. 01 хв. в смт Згурівка по вул. Івана Кирія, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «ACURA ROX» д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис портативного відеореєстратора № 6/97, чим водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичної сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Він же, ОСОБА_3 07 вересня 2022 року о 17 год. 52 хв. по вул. Чкалова в смт Згурівка керував автомобілем «ACURA ROX» д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис портативного відеореєстратора TESCAR № 6/97, чим водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичної сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за необхідне об`єднати справи № 365/390/22 (провадження № 3/365/212/22), № 365/400/22 (провадження № 3/365/217/22) в одне провадження та об`єднаній справі визначити № 365/390/22 (провадження № 3/365/212/22).

12.09.2022 року особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 через канцелярію суду подано два клопотання про направлення адміністративних матеріалів щодо нього для розгляду судом за місцем його реєстрації, а саме до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Альтернативної підсудності справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначеною статтею не передбачено.

За змістом ст. 257 Кодексу України про адміністративні правопорушення, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складення направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_3 були направлені на розгляд до Згурівського районного суду Київської області за місцем вчинення правопорушень.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові N 11 від 11.06.2004 року "Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", зазначив, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Відтак, відсутні правові підстави для передачі справи про адміністративні правопорушення на розгляд до іншого суду, оскільки місце їх розгляду було визначено органом, який склав протоколи, що відповідає вимогам ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи зазначене вище, суддя вважає, що клопотання про передачу справ за підсудністю за місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задоволенню не підлягає.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судове засідання ОСОБА_3 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою його проживання.

На підставі ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення неявка ОСОБА_3 не перешкоджає розгляду справи, а тому розгляд справи проводиться у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182386 (а.с. 2), протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182369 (а.с. 16), направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, яким зафіксовано відмову ОСОБА_3 01.09.2022 року від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в умовах медичного закладу КНП «Згурівська лікарня» (а.с. 3), направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, яким зафіксовано відмову ОСОБА_3 07.09.2022 року від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в умовах медичного закладу КНП «Згурівська лікарня» (а.с. 18), відеозаписом портативного відеореєстратора, яким зафіксовано відмову ОСОБА_3 01.09.2022 року від проходження огляду на стан наркотичного спяніння (а.с. 5), відеозаписом портативного відеореєстратора, яким зафіксовано відмову ОСОБА_3 07.09.2022 року від проходження огляду на стан наркотичного спяніння (а.с. 19).

Під час оформлення протоколів про адміністративне правопорушення посвідчення водія не вилучалось, ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував (а.с. 6, 21 довідки).

ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності 01.09.2022 року за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 3400 грн, 05.09.2022 року за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 3400 грн та 07.09.2022 року за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 3400 грн (а.с. 7, 20 довідки).

В судовому засіданні було встановлено, що дані правопорушення було вчинені ОСОБА_3 , який винен в їхньому вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено, майнова шкода не заподіяна.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_3 адміністративне стягнення з урахуванням характеру та тяжкості вчинених правопорушень, обставин події та його особи, форми та ступеня його вини, на підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Не застосовувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки на момент вчинення правопорушення він права керування транспортними засобами не мав, посвідчення водія не отримував.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 36,40-1,130, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ Р. В. ХИЖНИЙ