П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/541/22

Номер провадження 3/184/245/22

25 жовтня 2022 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Коваль А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, має інвалідність 3 групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 адвоката Шаврової Н.М., -

В С Т А Н О В И В :

01.04.2022 року о 21 год. 06 хв. по вул. Центральна в м. Покров водій ОСОБА_1 керував т/з ЗАЗ -Ланос н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора ДРАГЕР Алкотест №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №086477 від 01.04.2022 року за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

20.06.2022р. в судовому засіданні адвокат Шаврова Н.М. заявила клопотання про виклик свідків, яке було задоволено суддею.

Так, 08.07.2022р. в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У той же час, 14.10.2022р. від адвоката Шаврової Н.М. надійшло клопотання про повне фіксування судових засідань по справі №184/541/22 за допомогою наявних в Орджонікідзевському міському суді звукозаписувальних технічних засобів, яке задоволено суддею.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 01.04.2022р. близько 21:05 год. він під`їхав на своєму автомобілі до виконкому та, оскільки проживає неподалік, поставив автомобіль на стоянці біля виконкому. Вийшовши з автомобілю, він стояв поряд з ним та розмовляв по телефону. В цей час до нього підійшли близько десяти осіб, які були одягнені в цивільний одяг, та почали вимагати від нього документи. На що він запитав хто вони такі і чого він має показувати їм документи. В ході розмови одразу виник конфлікт, оскільки дані особи вели себе агресивно та один із учасників сварки вдарив по задньому склу автомобіля. Оскільки він опасався даних осіб та не знав, що ще можливо від них чекати, він прийняв рішення їхати до відділення поліції. Працівник поліції сів до нього в автомобіль та вони разом поїхали до відділення поліції. Коли приїхали до відділення поліції, їм сказали зачекати та він ще години дві просто ходив біля відділку. Потім йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на що він відмовився. Тоді йому запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на що він також відмовився. Вказує на те, що в присутності свідків він відмовився продувати трубку і їхати в лікарню, бо вважав, що працівники поліції повинні були зупинити його, коли він рухався на автомобілі. Крім того, він не вживав алкогольних напоїв та в нього не було довіри до тих осіб, які до нього підійшли біля виконкому. Потім йому сказали щоб він ставив автомобіль на штраф площадку, на що він відмовився та дав ключ від автомобілю працівнику поліції, який поставив авто на штраф площадку, а на наступний день автомобіль забрала його дружина, яка є власником даного авто. Вказує на те, що він має водійське посвідчення, але у нього його ніхто не вилучав та не просив його показати. Копію постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП не отримував та взагалі не знав про існування цієї постанови. Крім того, вказує на те, що працівники поліції в порушення норм чинного законодавства, не видавали йому направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та не пропонували йому взяти це направлення. Також, вказує на те, що в нього інвалідність 3 групи, оскільки замість одного ока в нього стоїть імплант, який не може змінювати колір або червоніти, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, у зв`язку з цим йому не рекомендовано вживати алкогольні напої, оскільки це може викликати підняття тиску очей, а це може призвести навіть до крововиливу. Також, вказує на те, що коли їхали до відділення поліції він керував автомобілем, а працівник поліції сидів поряд з ним.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шаврова Н.М. в судовому засіданні просила закрити провадження по справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 . Вказане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не визнає свою вину за ч.1 ст.130 КУпАП і посилається на те, що він не керував 01.04.2022р. транспортним засобом при обставинах зазначених в протоколі, працівники поліції не бачили щоб він керував транспортним засобом, не зупиняли його за кермом транспортного засобу, а склали протокол зі слів третіх осіб, з якими у нього виникла конфліктна ситуація. В той день у його цивільної дружини помер рідний батько і вони готувалися до поховання. Алкогольні напої він не вживав. Крім того, він є інвалідом 3 групи по зору, одне око у нього штучне і у разі вживання спиртних напоїв посилюється тиск на око і може відкритися кровотеча. В той день біля 21 год. він зупинився біля виконкому Покровської міської ради і вирішив там на ніч лишити свій автомобіль. До нього підійшли незнайомі особи в кількості 8-10 чоловік в цивільному одязі, з якими у нього виник конфлікт. Один з них (свідок ОСОБА_4 ) почав бити по його авто. Вони поводилися агресивно по відношенню до ОСОБА_1 . Тоді він зателефонував своєму знайомому, який порадив їхати до поліції. Він прибув до відділення поліції, ОСОБА_4 також туди прибув і на ґрунті неприязних стосунків, що виникли під час конфлікту, оговорив ОСОБА_1 стверджуючи, що він нібито керував транспортним засобом по вул. Центральна. Крім того, вказує на те, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив наявності конфлікту між ним та ОСОБА_1 та пояснив, що ОСОБА_1 поводився агресивно, але ознак сп`яніння він у нього не бачив. Наполягав на тому , що був у групі в складі 8-10 осіб, які патрулювали м. Покров і зупинили ОСОБА_1 . Пояснив також, що ніякого документу, що підтверджували його повноваження патрулювати м. Покров в нічний час та зупиняти громадян він не мав. Крім того, свідок ОСОБА_5 пояснив , що особисто він не вбачив ніяких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 . Також, поліцейський ОСОБА_2 пояснив суду, що протокол про адміністративне правопорушення був складений зі слів свідків, які повідомили, що він керував транспортним засобом. Крім того, судом був досліджений відео запис з боді камери поліцейського, на якому біля відділення поліції ОСОБА_1 відмовся від проведення огляду на стан сп`яніння і з якого вбачається, що під час розмови з поліцейськими у нього не вбачається ніяких ознак сп`яніння. Вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським зазначаються нібито наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, в у тому числі почервоніння очей, одне з яких у нього є штучним. Таким чином, ОСОБА_1 обґрунтовано відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки: він не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, не вживав алкогольних напоїв, працівники поліції не бачили, щоб він керував транспортним засобом, не зупиняли його відповідно до ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію"; він особисто прибув до поліції внаслідок агресивної поведінки по відношенню до нього невідомих осіб в нічний час, один з яких був ОСОБА_4 , який його оговорив на ґрунті конфлікту, що виник між ними, ніяких ознак сп`яніння для проходження огляду на стан сп`яніння він не мав. Крім того, посилається на те, що стаття 130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Також, у відповідності до ст.251 КпАП України суду повинні бути надані докази, що підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення. Але до протоколу про адміністративне правопорушення не додано беззаперечних доказів, які б фіксували саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом при викладених обставинах. Вказані обставини надають підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений тільки на припущеннях, що він керував транспортним засобом. Таким чином вина ОСОБА_1 в даному випадку не підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

08.07.2022р. допитаний в судовому засіданні (без звукозаписувального пристрою, оскільки клопотання про проведення слухання справи за допомогою звукозаписувального пристрою надійшло 14.10.2022р.) свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліцейський Відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській надав показання, згідно яких він 01.04.2022р. перебував на чергуванні зі своїм напарником ОСОБА_3 . Від чергового поліції надійшло повідомлення про те, що патрульні зупинили та направили до відділення поліції чоловіка з підозрою на те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши до відділення поліції, вони опитали свідків, які пояснили, що зупинили чоловіка, який рухався на автомобілі ОСОБА_6 в комендантську годину, в ході чого виявили, що останній імовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння. По прибуттю на місце встановили, що водієм є ОСОБА_1 , який в присутності свідків від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера Драгер відмовився, як відмовився і від проходження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Крім того, водій відмовився від підписання протоколу та від письмових пояснень, посилаючись на те, що він не вживав спиртних напоїв та не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів свідків встановили, що водій рухався в комендантську годину, тому був зупинений патрульними. Крім того, водій ОСОБА_1 повідомив, що він рухався на своєму автомобілі в комендантську годину, оскільки напередодні в його дружини помер батько і він, займаючись справами, не встиг повернутися додому завчасно. Оскільки водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, 08.07.2022р. допитаний в судовому засіданні (без звукозаписувального пристрою, оскільки клопотання про проведення слухання справи за допомогою звукозаписувального пристрою надійшло 14.10.2022р.) свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поліцейський Відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській надав показання, згідно яких він 01.04.2022р. перебував на чергуванні зі своїм напарником ОСОБА_2 . Від чергового поліції надійшло повідомлення про те, що патрульні зупинили та направили до віддання поліції чоловіка з підозрою на те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що патрульні патрулюють разом з поліцейським, на підставі чого вони діють він точно не знає, як і не знає чи є в патрульних посвідчення. Прибувши до відділення поліції, вони опитали свідків, які пояснили, що зупинили чоловіка, який рухався на автомобілі ОСОБА_6 в комендантську годину, в ході чого виявили, що останній імовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння. По прибуттю на місце встановили, що водієм є ОСОБА_1 , який в присутності двох свідків від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера Драгер відмовився, як відмовився і від проходження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Крім того, водій відмовився від підписання протоколу та від письмових пояснень, посилаючись на те, що він не вживав спиртних напоїв та не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів свідків встановили, що водій рухався в комендантську годину, тому був зупинений патрульними. Крім того, водій ОСОБА_1 повідомив, що він рухався на своєму автомобілі в комендантський час, оскільки напередодні в його дружини помер батько і він, займаючись справами, не встиг повернутися додому завчасно. Оскільки водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан сп`яніння. В акті огляду було вказано, зокрема почервоніння очей, оскільки біля відділення поліції яскраве світло, то дуже добре все видно, в тому числі і колір очей. Крім того, водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Так, на даному бланку спочатку вноситься ПІБ особи, потім пропонується пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 вказав, що він входив до складу територіальної оборони, яка в комендантську годину патрулює місто під час воєнного стану. До територіальної оборони входять цивільні особи на чолі з працівником поліції, з ними був курсант, який мав при собі відповідні документи. В їхні обов`язки входила перевірка документів у громадян, які порушують комендантську годину. В той день (точну дату він не пам`ятає) приблизно через 10-15 хвилин як почалася комендантська година, хтось із його команди, яка входила до територіальної оборони та складалася з 10-12 чоловік, жестом руки зупинив автомобіль Део темного кольору. За кермом вказаного автомобілю був ОСОБА_1 , в автомобілі він був сам. Стверджує, що він особисто бачив як ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі від Універмагу до виконкому по вул..Центральній в м. Покров. ОСОБА_1 дуже гостро відреагував на зупинку його автомобілю, почав кричати та вів себе дуже агресивно. Він кричав «Хто ви такі щоб мене зупиняти» і «Ви що не знаєте хто я». Працівник поліції (курсант) представився та показав свої документи. На вимогу пред`явити свої документи ОСОБА_1 не реагував. Таким чином, виник конфлікт, але не дуже великий. Під час розмови ОСОБА_1 повідомив, що він їде з поховання тестя. Потім ОСОБА_1 зробив декілька дзвінків та через деякий час отримав два дзвінки на свій телефон. Після чого працівник поліції (курсант) сів до автомобіля за кермом якого перебував ОСОБА_1 і вони поїхали до відділення поліції. У цей час решта осіб, яка була присутня та входила до складу територіальної оборони, а це 3 чи 4 автомобіля, з метою з`ясування всіх обставин поїхали за ними. Коли приїхали до відділення поліції, їм повідомили, що на даний час приладу «Драгер» не має, оскільки його забрали для проходження огляду на стан сп`яніння та запропонували почекати. Тоді ОСОБА_1 лишився у відділку поліції, а вони поїхали патрулювати місто далі. Приблизно через пів години він повернувся сам до відділку поліції, там він побачив працівників поліції в яких був прилад «Драгер». ОСОБА_1 запропонували пройти медичний огляд за допомогою цього засобу, але він відмовився. Тоді йому запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, але він знову відмовився. Після цього працівник поліції склав на нього протокол, де зазначив його свідком і ще якийсь документ (який він не пам`ятає). Чи давали ОСОБА_1 якісь документи на руки, він не пам`ятає, запах алкоголю від ОСОБА_1 він не чув, оскільки він його не нюхав, що ще відноситься до ознак алкогольного сп`яніння він не знає. Чи відбувалася ця подія під запис боді камери він не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що під час нічного патрулювання міста, він привіз до відділку поліції порушника комендантської години. Коли він заходив до відділення на вулиці нікого не було, а коли виходив звідти то побачив ОСОБА_1 та ще двох осіб, які входили до нічного патрулю. Йому запропонували бути понятим та пояснили, що є підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_1 запропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на що той відмовився. Тоді ОСОБА_1 запропонували проїхати до медичного закладу з метою проходження огляду на стан сп`яніння, однак він знову відмовився. Вказує на те, що він не бачив щоб ОСОБА_1 хитався, запаху алкоголю від нього він також не чув, бо не був від нього на такій відстані щоб чути. Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було складено протокол. Чи давали ОСОБА_1 якісь документи на руки він не знає.

Розглянувши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

В той же час вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкції), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду , затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Згідно зі ст.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 , огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, у судовому засіданні, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали свідчення, чим підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки, а також відмовився їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначене також підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки, а також відмовився їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід зазначити, що суд зобов`язаний при розгляді справ усіх категорій неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях Ірландія проти Сполученого Королівства від 18.01.1978 року, Коробов проти України від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150,п. 253).

Суддею досліджено матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №086477 від 01.04.2022 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (який не проводився);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_8 , згідно яких 01.04.2022р. останній заступив на чергування по м. Покров в якості патрульного групи №2. В 21:06 год. по вул. Центральна біля міськвиконкому було зупинено автомобіль Део-Ланос НОМЕР_1 , на вимогу пред`явити документи водій відмовився, після чого працівник поліції нахилився до водія та останній почав рухатись та проїхав декілька метрів та зупинився, вийшов з автомобіля. На його думку, водій знаходився в стані алкогольного сп`яніння, від підпису в протоколі відмовився в його присутності;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_7 , згідно яких 01.04.2022р. останній заступив на чергування по м. Покров в якості патрульного групи №2. В 21:06 год. по вул. Центральна біля міськвиконкому було зупинено автомобіль Део-Ланос НОМЕР_1 , на вимогу пред`явити документи водій відмовився, після чого працівник поліції нахилився до водія, однак останній почав рухатись та проїхав декілька метрів після чого зупинився, вийшов з автомобіля, закрив автомобіль. В його присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд за допомогою газоаналізатора ДРАГЕР Алкотест та медосвідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі на що останній відмовився. Крім того, від підписання протоколу ОСОБА_1 також відмовився;

- аудіо диск, з якого вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру ДРАГЕР, а також його відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП безумовно, "поза розумним сумнівом", доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків та записом з аудіодиску.

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що в присутності свідків він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Алкотестеру «Драгер» на місці зупинки, а також відмовився їхати в лікарню для огляду на стан алкогольного сп`яніння, бо вважав, що працівники поліції повинні були зупинити його, коли він рухався на автомобілі, слід вказати наступне.

Так, як вбачається із пояснень ОСОБА_8 , наданих в судовому засіданні, він особисто бачив як ОСОБА_1 переміщався на автомобілі від Універмагу до виконкому.

Також, ОСОБА_1 в судовому засіданні надав показання, згідно яких вказав, що він дійсно рухався на своєму автомобілі зі сторони Універмагу до виконкому, після чого зупинив автомобіль на стоянці та, стоячи біля автомобіля, розмовляв по телефону, в цей час до нього підійшли особи, які входили до громадського патрулю.

Таким чином, факт переміщення ОСОБА_1 на своєму автомобілі в судовому засіданні доведений.

Крім того, з оглянутого в судовому засіданні відеодиска не вбачається щоб ОСОБА_1 як на підставу від проходження огляду на стан сп`яніння посилається на те, що він не керував транспортним засобом.

Відповідно до ст.130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто зазначеною нормою закону передбачено три правопорушення, вчинення яких тягне за собою адміністративну відповідальність: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на що, слід зауважити, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя звертає увагу на те, що факт відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер», а також відмови проїхати до медичного закладу з метою проведення такого огляду зафіксовано на відеодиску, який досліджено в судовому засіданні.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував та підтвердив факт відмови від огляду на стан сп`яніння.

Також, посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що працівники поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення діяли всупереч вимог ст.266 КУпАП, Інструкції №1376 від 06.11.2015р., в зв`язку з відмовою водія від проведення огляду не направили його в медичний заклад, про що не склали направлення на огляд, що в свою чергу на думку сторони захисту також свідчить про те, що водій у встановленому законом порядку не направлявся на огляд в заклад охорони здоров`я, суд не бере до уваги оскільки як вбачається з матеріалів справи (показань свідків відмови ОСОБА_1 від освідування ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), в т.ч. з відеозапису події, поліцейськими був дотриманий порядок виявлення та фіксування правопорушення, яке полягало у відмові ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, незважаючи на пропозицію поліцейського водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням алкотестеру «Драгер» чи в лікарні, у присутності двох свідків, якими підписаний протокол. Таким чином їх доводи про те, що була порушена процедура направлення на освідування, не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, відповідно до правил статті 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. При цьому, водій може самостійно пройти медичний огляд щодо встановлення стану сп`яніння, самостійно звернувшись до медичної установи не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і для цього не потребується Направлення, яке було складено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. В такому випадку Направлення на огляд, яке було складено поліцейським, у разі підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення долучається до такого протоколу разом з іншими матеріалами справи відповідно до пункту 15, розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що і було зроблено поліцейським і перевірено судом.

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював, що не вживав алкогольні напої, однак пройти огляд на стан сп`яніння відмовився, оскільки в нього не було довіри до працівників поліції, а також до осіб, які входили до територіальної оборони, однак останнім не надавались до суду докази проходження зазначеного медичного огляду самостійно або докази неможливості такого проходження тощо.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що він не вживав спиртних напоїв, а тому в нього обґрунтовано не було підстав для проходження огляду на стан сп`яніння, суддя ставиться критично та вважає їх обраною лінією захисту, що спрямована на уникнення адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, не спростовує доказів вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на той час існувала підозра того, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в подальшому його автомобіль працівниками поліції було поставлено на штраф майданчик.

Щодо твердження представника ОСОБА_1 адвоката Шаврової Н.М. про те, що на аудіо запису відео зйомка триває лише одну хвилину і не видно ані початку, ані кінцівки події, яка відбувалася 01.04.2022р.; не видно як працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 його права та як видають йому направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичний заклад, суд відноситься критично, оскільки відео зйомка в даному випадку передбачена лише для фіксування відмови порушника від проходження на визначення стану сп`яніння.

Крім того, слід вказати, що роз`яснення прав порушнику та видача направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичний заклад під запис боді камери не передбачена чинним законодавством.

Щодо твердження представника ОСОБА_1 адвоката Шаврової Н.М. про те, що цивільні особи, які входили до складу громадського патрулю взагалі не мали права зупиняти будь-кого під час дії комендантської години навіть для перевірки документів, оскільки останні на той час не мали відповідного посвідчення та не мали таких повноважень, слід зазначити нступне.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб. Також Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 та № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.03.2022 та з 25.04.2022 відповідно строком на 30 діб. Крім цього, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.05.2022 строком на 90 діб.

Указані обставини свідчать про те, що станом на 01.04.2022р., тобто на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, на території України був встановлений режим воєнного стану.

Також наказом начальника Дніпропетровської обласної військової адміністрації на території Дніпропетровської області встановлена комендантська година.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Особи, які вчинили кримінальні та адміністративні правопорушення, затримуються в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_8 входив до складу громадського патрулю та здійснював патрулювання міста під час комендантської години під головуванням працівника поліції. Тобто, разом з групою цивільних осіб, які зупинили ОСОБА_1 , був працівник поліції, який мав відповідне посвідчення.

Крім того, відповідно до норм чинного законодавства, кожен громадянин має право вимагати від інших осіб припинення правопорушення, а ОСОБА_1 перебував в громадському місці під час комендантської години.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що оскільки ОСОБА_1 перебував в громадському місці під час комендантської години, то цивільні особи в тому числі і ОСОБА_8 мали право його зупинити.

Щодо твердження представника ОСОБА_1 адвоката Шаврової Н.М. про те, що свідок ОСОБА_4 на ґрунті неприязних стосунків, що виникли під час конфлікту з ОСОБА_1 , оговорив останнього, стверджуючи, що нібито той керував транспортним засобом, суддя відноситься критично, оскільки як встановлено в судовому засіданні раніше сторони знайомі не були, а конфлікт носив поверхневий характер, пов`язаний з зупинкою транспортного засобу ОСОБА_1 ..

Будь-яких інших доказів, в тому числі оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції, рішень інших посадових осіб за досліджуваних обставин суду в ході розгляду справи не надано.

Крім того, слід зазначити що після допиту свідків, викликаних за заявою адвоката Шаврової Н.М., та встановлення в судовому засіданні відомостей про присутність під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 інших осіб, клопотань від ОСОБА_1 та від його захисника Шаврової Н.М. про виклик та допит у якості свідків вказаних осіб до суду не надходило, а суддя позбавлений можливості викликати та допитувати в якості свідків будь-яких осіб з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення стягнення виключно у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника, відсутні.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.35 КУпАП, немає.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність заподіяння майнової шкоди, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та вважаю, що застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст.283КУпАП постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Так, відповідно до ч.1 ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент надходження справи про адміністративне правопорушення до суду, тобто 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість 20 копійок).

На підставі викладеного та керуючись ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, ст.4 Закону України Про судовий збір, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль