Справа № 308/425/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участі захисника адвоката Бачинської А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01.01.2022, о 04.10 год., в м. Ужгород, вул. Капушанська, 90, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Peugeot 308», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей не реагують на світло; тремтіння пальців рук; підвищена жвавість рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бачинська А.В. у судовому засіданні просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події правопорушення, посилаючись на обставини, викладені у відповідному письмову поясненні. Зауважила, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 108331, складений 01.01.2022 дата події, за яку УПП просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, вказана 01.01.2021. Однак, такий протокол не є допустимим доказом, якщо його складено з порушенням 24-годинного строку для складання такого, а як слідує з тексту протоколу такий складений через рік після події, яка інкримінується. До протоколу внесено неправдиві відомості, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Неправдивість відомостей полягає в тому, що відео, яке приєднане до протоколу, не містить жодної секунди відеозапису, з якого б слідувало, що ОСОБА_1 керував 01.01.2021, чи 01.01.2022, якимось транспортним засобом. Відеозапис містить сцени з автозаправної станції, на яких автомобіль чорного кольору не рухається, є заглушений, а особа ОСОБА_1 ним не керує. Тобто, відеозапис не містить події керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, не містить місця і події зупинки будь-якого транспортного засобу, не містить даних про будь-які невиконання законних вимог поліцейських, не містить відомості про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного, алкогольного, чи іншого сп`яніння, не містить відмови ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан сп`яніння, оскільки інспектор, яка склала протокол, не пропонувала ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Навпаки, з відеозапису чітко видно, що інспектор Стеблюк М.А. зіниці ОСОБА_1 не оглядала, факт нібито не реагування на світло зіниць на відеозапису відсутній, як і відсутні факти тремтіння рук або надмірно жвавих рухів ОСОБА_1 , що свідчить про відверте фальшування протоколу про адміністративне правопорушення. Захисник зазначає, що особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення, допущено невірне встановлення фактичне обставин справи, оскільки в момент складення протоколу ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто не є суб`єктом відповідальності, оскільки 01.01.2022, чи 01.01.2021 додані до матеріалів справи відеозаписи працівниками патрульної поліції не містять доказів зупинки будь-якого транспортного засобу під керуванням будь-якого водія. Також захисник наголошує, що відсутнє роз`яснення ОСОБА_1 право відмовитися давати пояснення, а також право мати захисника своїх прав, в тому числі за рахунок держави, тобто порушено право особи на захист. Чітко видно, що будь-яких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 немає. Відсутній будь-який візуальний огляд очей (зіниць) інспектором, що означає, що до протоколу внесено неправдиву інформацію щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння. Крім того, захисник звертає увагу, що відеозапис здійснено на території автозаправної станції, що не є проїжджою частиною. 27.07.2022 постанова серії ЕАО № 5198053 скасована Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області відповідно до рішення у справі № 308/626/22. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те особою не дотримано приписи ст. 256 КУпАП, яка передбачає обов`язковість інших відомостей, необхідних для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять жодних вказівок факт керування ОСОБА_1 автомобілем, у тому числі й у стані якого-небудь сп`яніння, що своєю чергою дає обґрунтовані підстави вважати, що вимоги працівників поліції на проходження огляду на стан сп`яніння не ґрунтуються на вимогах законодавства та фактичних обставинах справи. Матеріали справи не вказують місця зупинки транспортного засобу. Тому, оскільки протокол про адміністративне правопорушення вимогам законодавства не відповідає, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження в установленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 4 розділу І Інструкції передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 108331 від 01.01.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені, зі змістом протоколу ознайомлений, його копію отримав, що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи, від надання пояснень по суті порушення відмовився на підставі ст. 63 Конституції України;

розпискою ОСОБА_1 від 01.01.2022, згідно з якою ним підтверджено факт залишення на зберіганні автомобіля «Peugeot 308», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 90;

наявними у матеріалах справи та дослідженим відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського (export-h89p9), який міститься на DVD-R диску, що доданий до протоколу, яким підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Заперечення захисника розцінюю як форму захисту та намаганням уникнути ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які вважаю достовірними та достатніми у даній справі.

Суддя звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення.

Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу може відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння як до початку проведення такого огляду, так і під час його проведення.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суддя зазначає, що у даному випадку зафіксовані наведеним відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейського та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Досліджені та перевірені доказами обставини поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівник поліції був упереджений при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, а також даних про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не надано стороною захисту.

Доводи захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 108331, який складено 01.01.2022, дата події вказана 01.01.2021, тому такий протокол на є допустимим доказом, якщо його складено з порушенням 24-годинного строку для складання такого, не заслуговують на увагу, оскільки зазначення у протоколі дати вчинення правопорушення 01.01.2021 суддя розцінює як допущення описки, яка не впливає на суть правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 .

Між тим, суддею встановлено, що з наявної у матеріалах справи постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5198053 від 01.01.2022, вбачається, що 01.01.2022, о 04 год. 00 хв., у м. Ужгороді, по вул. Капушанській, 90, ОСОБА_1 перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки та керував транспортним засобом не маючи права керування таким, чим порушив п. 2.2 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Захисник також звертає увагу на те, що вказана постанова була скасована рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2022 (справа № 308/626/22).

Встановлено, що скасовуючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5198053 від 01.01.2022 суд констатував, що позивачем до позовної заяви додано копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 13.09.2021 та тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_3 , 24.09.2021 на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Своєю чергою належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідачем не надано. Зокрема, не надано жодних доказів фото- чи відеофіксації наявності обставин порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та його тверджень не спростовано. Суд дійшов переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесенні оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

У даному випадку зазначене рішення немає преюдиційного значення при розгляд даної справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження в установленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння, так як в ньому встановлені інші обставини справи.

Даних про порушення працівниками поліції вимог КУпАП при збиранні вищенаведених доказів не встановлено. Також суддею не встановлено допущених під час складення вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, та Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай