Номер провадження: 33/813/1224/22
Номер справи місцевого суду: 514/828/22
Головуючий у першій інстанції Кравченко П. А.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.11.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Склярської І.В., секретар судового засідання Хухров С.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кисси Віктора Івановича на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 13 вересня 2022 року, ухвалену під головуванням судді Кравченко П.А., у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в будинку АДРЕСА_1 , працюючого в ДПСУ

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.07.2022 о 19:00 год. у смт Тарутине по вул. Набережна, 06.07.2022 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 грн. в дохід держави.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Кисса В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне провадження постанови суду першої інстанції; постанову суду скасувати, справу закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на такі обставини:

- ПДР України не порушував, так як автомобілем не керував, працівниками поліції за керуванням не затримувався;

- протокол про адміністративне правопорушення складений за його відсутністю;

- судом першої інстанції порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки він не був повідомлений про розгляд справи.

ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції надав заяву про розгляд справи за відсутності як його так і його захисника, додавши письмові пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги.

Суд дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, докази у справі, дійшов наступного висновку.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Співробітниками поліції було дотримано всіх вимог, визначених «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06.07.2022, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації.

Судом першої інстанції встановлена вина ОСОБА_1 .

Відсутність в матеріалах справи поштового повідомлення про вручення судової повістки ОСОБА_1 , розгляд справи за його відсутності само по собі не може бути безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції за наявності таких чинників, як реалізація особою, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, права довести свої доводи та заперечення суду апеляційної інстанції, встановленого законом річного строку для притягнення до адміністративної відповідальності та доведення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при апеляційному перегляді справи з урахуванням доводів апелянта.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 07.07.2020 року серія ОБ № 095644 (а.с. 1); направленням на огляд водія (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 06 липня 2022 року, з яких вбачається що 06 липня 2022 року близько 19:00 год перебували на вулиці та почули шум мотору, в цей момент повз них на великій швидкості проїхав автомобіль ВАЗ, з`їхав у кювет, за кермом був ОСОБА_1 (а.с. 5-7); рапортом поліцейського від 06.07.2022 про відмову ОСОБА_1 надавати пояснення по суті (а.с. 8) та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який був переглянутий під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, з якого вбачається, що автомобіль злетів (з`їхав) з дороги, а ОСОБА_1 стоїть поруч з патрульною машиною. Незважаючи на чисельну та довготривалу пропозицію поліцейським ОСОБА_1 здійснити огляд на стан сп`яніння, останній цього не зробив, що свідчить про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейськими та судом не встановлено, проте що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 06 липня 2022 року, в яких вони зазначили, що повз них проїхав на великій швидкості автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_1 . Також, запис з нагрудної камери поліцейського містить пояснення особи, яка знаходилася весь цей час поруч з ОСОБА_1 , який представився поліцейським, та зазначив, що під час ДТП відмовили гальма та ОСОБА_1 їх почав качати. Зазначені пояснення, виходячи з технічного доступу до качання гальм лише водієм свідчать про те, що за кермом під час ДТП знаходився ОСОБА_1 .

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що 06.07.2022 ОСОБА_1 скоїв ДТП. Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2022 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, внаслідок того, що дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 06 липня 2022 року негативних наслідків у виді спричинення майнової шкоди не наступило, а тому вона не охоплюється диспозицією вказаної статті. Таким чином, як зазначив суд першої інстанції, в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції не оскаржена в установленому законом порядку.

Отже, наведена постанова суду також підтверджує, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він був відсутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд не приймає до уваги, так як, з відеозапису вбачається, що працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, що зафіксовано технічним засобом, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій співробітників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що в письмових поясненнях свідки вказують на те, що під час ДТП вони підійшли до автомобіля, із-за керма виходив ОСОБА_1 , який був у стані сильного алкогольного сп`яніння та свідки викликали швидку з міркувань необхідності надання медичної допомоги.

За таких обставин, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також того, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

За таких обставин, оскільки за приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кисси Віктора Івановича на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 13 вересня 2022 року - залишити без задоволення.

Постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 13 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду І.В. Склярська