Справа № 462/4739/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2022 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце праці невідомо, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 05.09.2022 року о 01.40 год. за адресою на вул. Городоцька, 116 Г у

м. Львові, керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, що підтверджується висновком КНП ЛОР «Львівський обласний медичний цетр превенції та терапії узалежнень» № 002218 від 05.09.2022 року, чим порушив порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у суд повторно не з`явився, розгляд справи судом неодноразово відкладався з метою вжиття заходів повідомлення особи про судовий розгляд справи, при цьому про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся судом належним чином, зокрема шляхом телефонограми та поміщення оголошення на офіційному веб порталі «Судова влада України», крім того, про призначене на 25.10.2022 року ОСОБА_1 бу достовірно обізнаний, що підтверджується його особистим підписом у розписці про дату та час розгляду справи в Залізничному районному суді м. Львова, однак особа, яка притягується до адміністратвиної відповідальності в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд жодного разу не повідомив. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Тому, в даному випадку, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи, оскільки в межах розгляду даної справи, судом вже неодноразово призначались судові засідання на 28.09.2022 року, 19.10.2022 року, 25.10.2022 року та вживались заходи для належного повідомлення особи про дату, час та місце судового розгляду справи, натомість особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи достовірно обізнаною про перебування справи на розгляді у Залізничному районному суді м. Львова за весь період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, на виклик суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, відтак беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери патрульного поліцейського, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2. 9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я 9 листопада 2015 року за № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 054237 від 05.09.2022 року, результатом приладу Drager Alcotest 6820, тест № 1325 від 05.09.2022 року, згідно якого показник тесту гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 1,02‰, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком КНП ЛОР «Львівський обласний медичний цетр превенції та терапії узалежнень» № 002218 від 05.09.2022 року, згідно якого гр. ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапортом поліцейського Швець П. та долученим до матеріалів справи відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника в сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/4739/22.

Суддя Б. М. Гедз