Справа № 703/2573/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 близько 14 години 40 хвилини 26 серпня 2022 року за місцем свого постійного проживання вчинив насильство в сім`ї: висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї тещі ОСОБА_2 , погрожував їй фізичною розправою, чим заподіяв шкоди її психічному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Він же, близько 20 години 19 хвилини 02 вересня 2022 року не виконував вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника, який винесено 26.08.2022 строком на 10 діб, серія АА №195480, за адресою: м. Сміла, вул. Герцена, 13.

Дії ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення були кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, суд вважає за можливе розгляд справи проводити без його участі та ухвалити рішення за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Факт вчинення ОСОБА_1 дій, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 333425 від 26.08.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується, від 26.08.2022, згідно з яким ОСОБА_2 повідомила що її зять ОСОБА_1 в цей день близько 14.40 чинив відносно неї психологічний тиск;

- рапортом інспектора , згідно з яким 26.08.2022 о 15.26 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 вчиняє вдома по АДРЕСА_1 , знущається над тещею, погрожує вбивством;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.08.2022, відповідно до яких її зять в цей день хватав її за руки, вимагав, щоб вона покинула будинок, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

Крім того, факт невиконання ОСОБА_1 заборонного припису підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 230285 від 02.09.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких її зять ОСОБА_1 зайшов до кімнати, в якій вона проживає, та почав висловлюватися в її бік нецензурною лайкою та говорив, щоб вона покинула будинок;

- рапортом інспектора від 02.09.2022, згідно з яким в цей день о 20:19 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 про те, що його батько ОСОБА_1 вчиняє вдома по вул. Герцена, 13, в м. Сміла психологічний тиск, погрожує вбивством.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Суд уважає, що доказами, дослідженими у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 28 серпня 2022 року вчинив насильство в сім`ї, а 02 вересня 2022 року не виконав заборонний припис.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 230285 від 02.09.2022 дії ОСОБА_4 , вчинені ним 02 вересня 2022 року, кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозиція ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення,яка викладена у протоколі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

За змістом закону, розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 230285 від 02.09.2022 ОСОБА_1 близько 20 години 19 хвилини 02 вересня 2022 року не виконував вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника, який винесено 26.08.2022 строком на 10 діб, серія АА №195480, за адресою: м. Сміла, вул. Герцена, 13, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Отже, суть правопорушення, вказана у протоколі, не містить викладу обставин, які би вказували на повторність вчинення дій, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та попереднього притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за цим Законом.

Будь-яких доказів, в тому числі постанови суду, з яких можливо було б встановити факт того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, матеріали справи не містять.

За встановлених обставин, дії ОСОБА_1 , вчинені ним 02 вересня 2022 року, підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норму, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена наданими доказами, наявні підстави для зміни кваліфікації його дій, вчинених 02 вересня 2022 року, з ч.2 на ч.1 ст.173-2 КУпАП та пом`якшення стягнення до меж, які встановлені санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як встановлено ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також те, що санкції статей, за якими він притягується до адміністративної відповідальності, є рівнозначними, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі наведеного та керуючись та керуючись ст. 283, 284 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м.Сміла 21081100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023753 код класифікації: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.Я. Биченко