Справа № 724/2190/22
Провадження № 3/724/1210/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Ковальчук Т.М., розглянувши справу про адмніністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем в ТОВ «СООК С», не одруженого, є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10 жовтня 2022 року о 17:30 годин, за місцем свого проживання, а саме: по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на адресу останньої нецензурними словами та погроз фізичною розправою.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на даний час проживає в квартирі разом з колишньою дружиною ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . 10.10.2022 року він повернувся додому та в нього з його колишньою дружиною зайшла розмова про те, що вона хотіла, щоб він виїхав з квартири, притому негайно, так як вони вже розлучені. Але він не міг цього зробити, так як в нього немає коштів, щоб знайти іншу квартиру. В подальшому розмова перейшла в скандал, проте нецензурними словами на адресу ОСОБА_2 не висловлювався та фізичної розправою не погрожував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Боднарюк В.І. в судовому засіданні просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Вважає, що відсутні належні і допустимі докази для підтвердження наявності обставин, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, щодо наслідків дій ОСОБА_1 для психологічного стану колишньої дружини. Вважає, що мав місце конфлікт, який був спровокований ОСОБА_2 . Однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». При цьому, у ОСОБА_1 був відсутній умисел на заподіяння шкоди здоров`ю (в тому числі психічному) його колишньої дружини ОСОБА_2 , нецензурною лайкою він не висловлювався, тим більше не погрожував фізичною розправою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, допитавши потерпілу, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 ч.1 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 ч.1 Розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 Розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2022 року серії ВАВ №076422, встановлено, що 10.10.2022 року о 17:30 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , під час якого висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та словесно погрожував фізичною розправою, чим порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №076422 від 20.10.2022, складений уповноваженою особою та відповідає вимогам КУпАП, підписаний поліцейським, який його склав - капітаном поліції Хруняк О.М. та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.1).

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з протоколом ознайомився, вказав, що з протоколом не згідний, правопорушення не вчиняв (а.с. 1).

З рапорту поліцейського Відділення поліції №2 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Морозова В.С. вбачається, що 10.10.2022 року о 18:07 год. до служби 102 звернулася ОСОБА_2 , яка повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 , за місцем проживання, бешкетує, погрожує фізичною розправою (а.с.2).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від потерпілої ОСОБА_2 від 10.10.2022 року, остання просить вжити заходів до її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а.с.3).

З показів потерпілої ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, встановлено, що у 2021 році вона розлучилася з ОСОБА_3 , проте останній залишився проживати в квартирі її матері по АДРЕСА_3 . З грудня 2021 по жовтень 2022 вона перебувала за межами території України. Після повернення до країни, вона залишилась проживати в квартирі разом з сином та колишнім чоловіком. Проте, проживати разом з ОСОБА_1 в одній квартирі вона боїться, оскільки останній їй погрожує фізичною розправою. Тому вона попросила чоловіка залишити її квартиру та переїхати в інше місце проживання. Так, 10.10.2022 року о 17:30 год. вона перебувала за місцем свого проживання, де також перебував і її колишній чоловік ОСОБА_1 . В цей час останній розпочав з нею конфлікт, в ході якого ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, вів себе агресивно, після чого почав шарпати за одяг, кинув на підлогу та схопив рукою за її горло, при цьому висловив на її адресу нецензурні слова та погрозу фізичною розправою. Вона почала гучно кричати і ОСОБА_1 відпустив її. Після цього вона піднялася, вийшла із квартири та викликала поліцію. Вказані протиправні дії ОСОБА_1 відносно неї спричинили у неї емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди психічному здоров`ю, оскільки викликали у неї побоювання за свою безпеку, знаходячись поруч з колишнім чоловіком.

Наявні в матеріалах адміністративної справи письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 10.10.2022 є аналогічні тим, що надані під час розгляду справи (а.с.4).

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 10.10.2022 року вбачається, що його батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 без його присутності вчиняли словесні перепалки. За час перебування матері за кордоном батько неодноразово висловлював в бік матері погрози фізичною розправою (а.с.6).

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Під час розгляду справи судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Хруняк О.М. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи. Після складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дії поліцейського у встановленому законом порядку не оскаржував.

Тому, суд приходить до висновку, що поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Обґрунтування сторони захисту неналежності та недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу через те, що він складений з порушенням передбаченого ч.2 ст.254 КУпАП строку, а саме 20.10.22, тобто через 10 днів з моменту події, то суд зазначає наступне.

Положення ст. 254 КУпАП, як норми КУпАП, кодекс в цілому, не передбачають будь-яких правових наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами визначеного ст. 254 КУпАП строку.

На думку суду, складання протоколу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст.256 КУпАП 20.10.2022 року не спростовує само по собі правильність викладених у ньому фактичних обставин події від 10.10.2022 року.

Крім того, протокол оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, і обставини, які в ньому зазначені, підтверджуються іншими доказами, зокрема, показами потерпілої, письмовими матеріалами справи, а тому підстав для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом немає.

Під час розгляду справи судом не встановлено й даних про те, що покази потерпілої ОСОБА_2 є неналежним доказом. Остання під час надання показів в суді була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, надавши чіткі та послідовні покази, які спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст.173 - 2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Під час розгляду справи судом встановлено, що під час конфлікту ОСОБА_1 , ображаючи колишню дружину ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожуючи їй фізичною розправою та поводячи себе агресивно, умисно спричинив потерпілій емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдав шкоди її психічному здоров`ю, що спричинило наслідки, передбачені п.14 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 та його захисника є безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі доказами, отже підстави для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а тому підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно характеристики Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 25.10.2022 року, наданої на ОСОБА_1 , останній за місцем проживання в м.Хотин, характеризується позитивно, скарг, заяв, звернень на його негативну поведінку до міської ради не надходило; є особою з інвалідністю третьої групи, працює по найму (а.с.9-10, 20-21).

З урахуванням характеру вчиненого, особи правопорушника, ступеня його вини, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та можливість застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно із ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3671-17 від 08 липня 2011 року, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01.01.2022 року цей розмір становить 496,20 грн. (2481х0,2=496,20).

Оскільки на ОСОБА_1 постановою суду накладено адміністративне стягнення, то з нього підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн. в дохід держави.

Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст.40-1, 221, 280, 284, 285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, оригінал платіжного документа необхідно подати до Хотинського районного суду Чернівецької області.

З урахуванням ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути у примусовому виконанні подвійний розмір штрафу, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 03.11.2022 року.

Суддя Т. М. Ковальчук