Справа № 569/223/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Грозіка І.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, рнокпп фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

27 грудня 2021 року, о 23 год. 26 хв. в м. Рівне по вул. Михайла Старицького, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Dukato д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest №7510 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №196 від 27.12.2021, результат огляду становить 1,56 проміле. З результатом гр. ОСОБА_1 не згідний. Від проходження огляду у медичному закладі з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями порушив вимоги п. п. 2.9а, 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Представник ОСОБА_1 адвокат Грозік І.І. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адимінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 з підстав викладених у письмовому клопотанні, що долучив до матеріалів справи. У своєку клопотанні захисник наголошує на тому, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння був проведений з порушенням норм Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Працівниками поліції ат працівниками медичного закладу не недано сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Окрім того захисник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення може бути складено, за наявності для цього підстав, або за керування в стані відповідного сп`яніння, або за відмову у проходженні відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Однак, у даному протоколі зазначено про вчинення ОСОБА_1 одночасно двох, протиправних дій, передбачених п. п. 2.9а, 2.5 Правил дорожнього руху (керування в стані алкогольного сп`яніння та відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння), які по своїй суті, є взаємовиключними.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояслила, що в грудні місяці минулого року, керуючи транспортним була зупинена працівниками поліції, в якості свідка під час проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння. На її суб`активну думку водій ОСОБА_1 був не тверезим так, як поводив себе агресивно, кричав. Не пам`ятає чи проходив ОСОБА_1 огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, але пам`ятає, що останній, то погоджувався пройти огляд у мед закладі, то ні.

Заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту статті 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. п. 6, 7 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що згідно роздруківки тесту Alkotest №7510 від 27.12.2021 за № 196 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп"яніння результат тесту становить 1, 56 поміле.

Однак не погодившись із результатом тесту проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 забажав пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського DSJX30024_ВК0024 вбачаєть, що під час проведення огляду у медичному закладі на вимогу ОСОБА_1 , працівниками медичного закладу було надано усі відповідні документи, зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак ОСОБА_1 не погодившись із вказаними документами, відмовився проходити огляд.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Вищенаведені докази в їх сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог п. п. 2.9б, 2.5 ПДР та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 за ст. 130 КУпАП.

Підстави для визнання вищевказаного висновку (тесту) недійсним відсутні.

Суд не вбачає упереджених дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, матеріали провадження також не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №294487 від 28 грудня 2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, роздруківкою тесту №196 Alkotest №7510 від 27.12.2021, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , даними в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_2 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Суд критично ставиться до доводів захисника Грозіка І.І. Дупака В.Г. стосовно того, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, останньому не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, оскільки вказане спростовано відеозаписом із нагрудної камери поліцейського DSJX30024_ВК0024.

Тобто, огляд проведено відповідно до вимог п. 9 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, згідно з яким використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав сумніватись у достовірності та істинності доказів у суду немає, інших доказів, які б спростовували факт керування в стані сп"яніння ОСОБА_1 суду не надано.

Враховуючи викладене, із врахуванням досліджених доказів в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , вважає за необхідне накласти стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір.

На підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу на рахунок отримувача №UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівненській області 21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету -21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев"яносто шість) гривень 20 копійок на рахунок №UА0017527, отримувач коштів ГУК у Рівненській області 22030101, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя