справа № 754/5191/22
головуючий у суді І інстанції Колегаєва С.В.
провадження № 33/824/2265/2022
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Сердюк К.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 05 травня 2022 року о 13 год. 50 хв. у м. Києві по просп. Броварський, 95/4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, сухість в порожнині рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив пунктом 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт посилається на те, що долучений до протоколу відеозапис з боді камери поліцейського не є безперервним, а більша частина запису - це сіра картинка та чути лише розмову поліцейських між собою.

На диску міститься декілька відеозаписів, на яких зафіксовано спілкування ОСОБА_1 , який у той час сидів за кермом автомобіля, з працівниками поліції.

У зв`язку з цим, на думку апелянта, указаний відеозапис не можна визнати належним та допустимим доказом.

Після відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння працівники поліції не надали йому направлення до медичного закладу, а лише усно запропонували поїхати на огляд.

Долучене до протоколу направлення не можна вважати належним доказом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнає, працівники патрульної поліції нічого йому не роз`яснили та назвали наркоманом, що було сприйнято ним як образа.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Синявської О.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано:

відеоматеріал;

письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що водій ОСОБА_1 у їхній присутності відмовився від огляду на стан сп`яніння;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 від 05 травня 2022 року, у графі якого «результат огляду» стоїть прочерк;

розписка ОСОБА_4 про те, що він зобов`язується доставити автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: вул. Байкова, 10.

На відеозапису з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, сухість в порожнини рота, тремтіння пальців рук, пропозицію працівника поліції у присутності свідків пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Також відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, пояснивши свою відмову тим, що він добре себе почуває.

Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та повідомлено, що у разі відмови від проходження такого огляду стосовно водія буде складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 на запитання суду пояснив, що він має більше 10 років водійського стажу.

Отже, водій ОСОБА_1 достовірно обізнаний про вимоги Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до здачі екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення. Крім того, оскільки ОСОБА_1 керує автомобілем на території України, то останній обізнаний в тому числі і стосовно положення пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановлених норм закону держави Україна, у зв`язку з чим безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення працівника патрульної поліції про виявлення ним у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння було сприйнято ОСОБА_1 як образа.

Також апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не розумів можливих наслідків своєї відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи, зокрема відеозаписом, на якому зафіксовано як працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що наслідком його відмови буде складення протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на не здійснення безперервно відеозапису апеляційним судом відхиляються, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, при цьому на відеозаписі з місця події зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Крім того, апелянтом не обґрунтовано, які саме важливі для правильного вирішення справи обставини не були зафіксовані на відео та не надані суду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року

залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова