ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/910/22 Справа № 193/299/22 Суддя у 1-й інстанції - Шумської О.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Шаповалова І.В. та ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Каправчука В.Л. на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 21:10 хв. 10.04.2022 року в смт.Софіївка, по вул.Незележності, керував автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, агресивна поведінка), який на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі і за допомогою алкотестера Драгер,- відмовився.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Каправчук В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність вини ОСОБА_1 .. На думку адвоката, протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може бути єдиним та беззаперечним доказом доведеності вини, остільки в зазначений час о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_1 не було зупинено. В зазначений час він перебував за місцем свого проживання.

На думку адвоката, протокол було складено з порушеннями вимог ст.266 КУпАП, остільки його було складено за відсутності ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортними засобами. Клопотання сторони сторони захисту щодо виклику свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом першої інстанції було проігноровано, що на думку адвоката свідчить про те, що судовий розгляд було проведено поверхнево, письмові пояснення свідків не можна визнати належними доказами.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 та його адвокат Шаповалов І.В. в апеляційному суді підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні матеріали, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог вказаних положень закону у повному обсязі, а доводи, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційного суду є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 спростовані:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення БД №252990 від 10.04.2022 року, відповідно до яких, ОСОБА_1 о 21:10 хв. 10.04.2022 року в смт.Софіївка, по вул.Незележності, керував автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, агресивна поведінка). На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі і за допомогою алкотестера Драгер відмовився. Своїми діями, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких в їх присутності водій ОСОБА_1 дійсно відверто відмовився пройти медичний огляд у встановленому Законом порядку.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 узгоджуються з обставинами викладеними з даними, зазначеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, а тому будь-яких підстав не довіряти поясненням зазначених свідків, апеляційний суд не вбачає. Сумнівів в достовірності зібраних доказів не вбачається.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо порушення права на захист ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки останній повідомлявся про розгляд справи про адміністративне правопорушення належним чином, однак до суду першої інстанції не з`явився та не скористався своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за його відсутності, є безпідставними, остільки в протоколі поліцейськими зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, та від отримання копії протоколу. Таку позицію ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що під час розгляду справи судом першої інстанції було допитано інспектора ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Іщенко О.А. та ним було зазначено, про дійсність обставин зазначених в протоколі, зазначивши, що ОСОБА_1 був в нетверезому стані, був відчутний запах алкоголю та його поведінка була агресивною.

Апеляційний суд зазначає, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови районного суду, як законної,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Каправчука В.Л., - залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.