Справа №: 465/5616/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 рокум.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової служби за мобілізацією, слухач факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу серії ФП №5 від 26.09.2022 року про військове адміністративне правопорушення, 25.09.2022 року близько 21.30 год. ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, слухачем факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що того дня перебував в кімнаті гуртожитку, а від огляду не відмовлявся. Вказав на відсутність в діях складу адміністративного правопорушення та відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження його вини у вчинені адміністративного правопорушення (перебування у стані алкогольного сп`яніння). Просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Частина 1 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. За ч. 3 ст.172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Тобто диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає діяння за :

- розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

- або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

- або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

- а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В протоколі не міститься відомостей про місце вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається із рапортів, ОСОБА_1 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння в грутожитку №10.

Також, у разі посилання на частину 3 ст. 172-20 КУпАП суть адміністративного правопорушення, окрім дій визначених ч. 1 або ч. 2 зазначеної статті, повинна містити посилання на те, що дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або посилання на те, що ці дії вчинені в умовах особливого періоду.

Разом з тим, як вбачається із протоколу серії ФП №5 від 26.09.2022 року про військове адміністративне правопорушення не вказано які саме дії вчинив ОСОБА_1 для кваліфікації його дій за ч.3 ст.172-20 КУпАП, зокрема повторно чи в умовах особливого періоду).

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП особами, уповноваженими на складання протоколів, долучено протокол серії ФП №5 від 26.09.2022 року про військове адміністративне правопорушення та два рапорти працівників факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації ХНУПС - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , жодних інших доказів на підтвердження винуватості/невинуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано, зокрема, поясненням свідків, фотофіксація та відеофіксацією, тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

У силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а отже і доводили винуватість поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, то судовий збір з нього не стягується.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Х.В.Гладишева