Справа № 450/2306/22 Провадження № 3/450/1971/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 28 липня 2022 року від УПП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

17 липня 2022 року о 19 год. 31 хв. на 10 км автодороги «Західний обхід м. Львова» водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фіат» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, внаслідок якого встановлено, що водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 001684 від 17 липня 2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 16 вересня 2022 року о 10 год. 20 хв. адмінправопорушник ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи не повідомлявся на підставі актів від 04 липня 2022 року, 01 серпня 2022 року, 01 вересня 2022 року у зв`язку з відсутністю поштових марок за період з 04 липня 2022 року по 23 вересня 2022 року. Розгляд справи відкладено на 31 жовтня 2022 року о 08 год. 50 хв.

В судове засідання 31 жовтня 2022 року о 08 год. 50 хв. адмінправопорушник ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.9 «А» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 076311 від 17 липня 2022 року, відеозаписами з CD-диску, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлено стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 липня 2022 року, довідками інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Х. Попович від 21 липня 2022 року, з яких вбачається що транспортні засоби за ОСОБА_1 на території України не зареєстровані, відомості про отримання ним посвідчення водія відсутні, 02 серпня 2021 року він притягнутий Залізничним районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за вчинення 23 травня 2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також 14 червня 2022 року він притягнутий Залізничним районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за вчинення 21 квітня 2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, висновком № 001684 від 17 липня 2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , рапортом працівника поліції від 19 липня 2022 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 716452 від 17 липня 2022 року.

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9 «А» ПДР України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме 02 серпня 2022 року постановою Залізничного районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 14 червня 2022 року постановою Залізничного районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 130 КУпАП, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Х. Попович від 21 липня 2022 року відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутні.

Верховний Суд у постанові від 22 травня 2018 року по справі №753/18479/16-к зазначив, що з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України, та диспозицію ч.1 ст. 222 КК України, санкція ч.1 ст. 222 КК України в частині призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, застосовується, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю.

У постанові від 21 червня 2022 року по справі №171/869/21 Верховний Суд дійшов до висновку, що нездійснення особою відповідної діяльності не є підставою для незастосування додаткового покарання у виді позбавлення права здійснювати таку діяльність

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі № 2-591/11 (14-31цс21) вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Враховуючи викладене, Верховний Суд прийшов до висновку, що відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Відтак, до ОСОБА_1 підлягає застосуванню основне адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років.

Водночас, враховуючи те, що у приватній власності ОСОБА_1 відсутні транспортні засоби, адміністративне стягнення в частині конфіскації таких застосуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3000,00 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.