ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/221/22Головуючий у 1-й інстанції Братків І.І.
Провадження № 33/817/540/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Згідно з даною постановою, 05.04.2022 року о 22 год. 24 хв. в смт. Козова по вул. Січових Стрільців водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI OUTLENDER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння чи огляду на місці зупинки водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Козівського районною суду Тернопільської області 19 вересня 2022 року та прийняти нову постанову, якою провадження в адміністративній відносно нього за ознаками вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт посилається на те, що суд при винесенні постанови від не врахував тієї обставини, що він 05.04.2022 року о 23 год. 10 хв. в смт. Кузова по вул. Січових Стрільців не керував транспортним засобом MITSUBISHI OVTLENDER, номерний знак НОМЕР_1 .

Стверджує, що коли до нього під`їхали працівники поліції на службовому транспортному засобу, він знаходився у автомобілі, однак автомобіль був припаркований на узбіччі в нерухомому стані.

Апелянт посилається на те, що працівники поліції його не зупиняли під час керування транспортним засобом та не фіксували факт його керування транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що на долучених працівниками відеофайлах вбачається, що коли працівники під`їжджають до автомобіля, в якому він перебував, автомобіль знаходився в нерухомоу стані на обочині за межами проїзної частини.

Наголошує на тому, що від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся, як і від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт складений працівником медичного закладу про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Стверджує, що його направлення на огляд в медичний заклад не може свідчити про його відмову від огляду.

На його думку, відеофайли, які містяться на оптичному DVD-дисках без засвідчення їх електронними цифровими підписами, є неналежними доказами в справі.

ОСОБА_1 та адвокат Кулініч Т.М. повторно в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи. Відповідно до повторного клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, останній вказав, що лікується, однак жодних підтверджуючих документів поважності причин суду не надав, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 05.04.2022 року серії ААБ №093782, відповідно до якого поліцейським з РПП СПД №1 (смт. Козова) сержантом поліції Макаром А.Д. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 05.04.2022 року о 22 год. 24 хв. в смт. Козова по вул. Січових Стрільців транспортним засобом MITSUBISHI OUTLENDER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння чи на місці зупинки водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з електронного рапорта, 06.04.2022 року о 01:00 год. надійшло повідомлення поліцейського СПД №1 (смт. Козова) сержанта поліції Макара А.Д. про те, що під час патрулювання смт. Козова, Козівської ОТГ, було зупинено MITSUBISHI OUTLENDER д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказано, що під час зупинки транспортного засобу та під час спілкування із водієм ОСОБА_1 у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нерозбірлива мова.

Зазначено, що було запропоновано останньому продути газоаналізатор Драгер на місці зупинки та водій відмовився і відмовився пройти огляд у медичному закладі.

Поліцейський вказав, що транспортний засіб MITSUBISHI OUTLENDER д.н.з. НОМЕР_1 , тимчасово було затримано та поміщено на арешт майданчик СПД №1 (смт. Козова).

Як вбачається з відеозапису камер поліцейських ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.04.2022 року, відповідно до яких у водія, працівниками поліції, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції його не зупиняли під час керування транспортним засобом та не фіксували факт його керування транспортним засобом є необґрунтованим, оскільки останній, відповідно до відеозапису зазначає, що саме він керував т/з та в момент початку відеофіксації перебував за його кермом.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що він не відмовлявся пройти огляд на місці зупинки чи в медичному закладі, оскільки це спростовується відеозаписами наявними в матеріалах справи.

Щодо твердження апелянта стосовно неналежності як доказу наявного в матеріалах справи відеозапису, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки відеозапис є електронним документом та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, всупереч змісту і форми протоколу, відсутні свідки, оскільки згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Як встановлено судом, у матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, тому наявність свідків при огляді була необов`язковою.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя