Провадження № 3/127/6450/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2022 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2022 близько 21:00 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 застосовував фізичну силу до співмешканки ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в скоєні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з співмешканкою та малолітніми донькою та сином. Домашнього насилля він не вчиняв та не вчиняє. Ввечері 13.08.2022 його співмешканка ОСОБА_2 прийшла додому в нетверезому стані. З цього приводу в них виник конфлікт. Він запропонував їй залишити квартиру або лягти спати на що ОСОБА_2 відреагувала агресивно, почала бити його та смикати за волосся. Після цього, вона сказала, що забирає їх малолітню доньку та їде за місцем реєстрації. Він на це не погоджувався, оскільки співмешканка була в нетверезому стані, однак вона взявши доньку вийшла з квартири. Після чого він викликав працівників поліції. Фізичної сили до співмешканки він не застосовував, а лише намагаючись її заспокоїти та обороняючись наніс їй два ляпаси по обличчю.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що ввечері 13.08.2022 в них з співмешканцем ОСОБА_1 виник конфлікт на підставі того, що вона запропонувала ОСОБА_1 взяти додому пораненого безпритульного котика. ОСОБА_1 категорично відмовився, почав виганяти її з квартири в результаті чого в них виникла бійка та ОСОБА_1 бив її по голові. Після цього, вона взяла малолітню доньку та вибігла з квартири. На вулиці вона попросила у таксиста мобільний телефон та викликала працівників поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на наступне.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених цією статтею.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Судом враховано, що психологічне насильство це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, у тому числі щодо третіх осіб, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе або завдається шкода психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо його невинуватості, так як дані пояснення спростовуються матеріалами справи.

Вина ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими та усними поясненнями, а також іншими матеріалами справи.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи зазначені вище докази в їх сукупності, суд оцінює позицію ОСОБА_1 критично та розцінює це як спробу створення штучних умов для спростування факту вчинення правопорушення з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні адміністративного стягнення суд враховує, що ОСОБА_1 не вперше вчиняє правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені. Таким чином, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив адмінправопорушення, яке могло потягти настання фізичної або психологічної шкоди, суд приходить до переконання, що з метою попередження вчинення особою аналогічних правопорушень до ОСОБА_1 за доцільне застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 слід стягнути 496,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-2, 221, 268, 277, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: