Справа № 366/1900/22
Провадження №3/366/1541/22

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2022 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 46-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

07.11.2022 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 757974 від 01.11.2022 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

01.11.2022 року о 12 год. 20 хв. було виявлено ОСОБА_1 в с. Замошня,зони відчуження та зони безумовного(обов`язкового)відселення, а саме самовільно поселилась в одному з будинків без дозволу відповідних органів, чим порушила вимоги радіаційної безпеки в місцевостях що зазнали радіаційного забруднення, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 46-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. В матеріалах справи знаходиться письмова заява ОСОБА_1 , в якій вона просить провести розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ст. 46-1 КУпАП не є обов`язковою, а тому, з урахуванням наявної заяви ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідальність за ст. 46-1 КУпАП настає у разі порушення вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіаційного забруднення, що виражається у проникненні в цю зону без дозволу відповідних органів або самовільному поселенні у ній, або знищенні, пошкодженні чи перенесенні знаків радіаційного забруднення або огорожі зазначеної зони.

Порядок пропуску та перебування на території зони відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення регулюється постановою КМУ від 23.07.1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»» та наказом МНС від 02.11.2011 року № 1157 «Про затвердження порядку відвідування зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення».

Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ наказу МНС від 02.11.2011 року № 1157 «Про затвердження порядку відвідування зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення» організація відвідування зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення здійснюється Державним агентством України з управління зоною відчуження.

Згідно п. 8 розділу ІІ додатку 6 постанови КМУ від 23.07.1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»», перебування громадян в зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення без перепусток і документів, що посвідчують особу, забороняється.

Відповідно до п. 4.2 розділу 4 наказу МНС від 02.11.2011 року № 1157 «Про затвердження порядку відвідування зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення» перепустка за призначенням є документом, який надає право на пропуск і перебування на території зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення за визначеним маршрутом, що є частиною програми. Перепустка дійсна з моменту її отримання до закінчення зазначеного в ній часу перебування на території зони відчуження і

зони безумовного (обов`язкового) відселення.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 статусу «самосела» в зоні відчуження не має, на момент її виявлення працівниками поліції, вона не мала спеціального дозволу чи перепустки для законного перебування у зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення.

Згідно долученої до матеріалів справи карти-схеми зони відчуження Чорнобильської АЕС від 01.11.2022 року, ОСОБА_1 виявлено в зоні відчуження, а саме в с. Замошня.

Відповідно до постанови КМУ від 23.07.1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»», с. Замошня знаходиться в переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи.

Згідно долученої до протоколу про адміністративне правопорушення копії пояснення ОСОБА_1 від 01.11.2022 року, остання пояснила, що самовільно поселилась в одному з будинків с. Замошня зони відчуження.

Отже, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суддя приходить до висновку, що докази є належними, допустимими і достатніми в своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП, а саме порушення вимог радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіаційного забруднення, що виразилось у самовільному поселенні в цій зоні.

ЇЇ вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 757974 від 01.11.2022 року;

- картою-схемою зони відчуження Чорнобильської АЕС від 01.11.2022 року;

- копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 01.11.2022 року.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

В матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 46-1 КУпАП, без конфіскації знарядь вчинення правопорушення, оскільки такі знаряддя відсутні, та на підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнення з неї суми судового збору.

Саме такий вид адміністративного стягнення на переконання судді буде достатнім та необхідним для виконання завдань КУпАП, зокрема він забезпечить запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, її виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 40-1, 46-1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 26.06.1996 року) визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень

отримувач коштів: ГУК уКиїв.обл/Іванківська сел/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0010812, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок)

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Н.П.Слободян