Справа № 458/737/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець с.Ялинкувате Сколівський район Львівська область, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець Державної прикордонної служби України, патрульний відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_6, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2022 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана справа №458/737/2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Згідно вимог ст.278 КУпАП справа про військове адміністративне правопорушення підвідомча Турківському районному суду Львівської області. Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про військові адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-10 - 172-20 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 239066 від 22.10.2022 року, начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) підполковником ОСОБА_1 вбачається, що з 21.10.2022 року з 20.00 год до 00.00 год військовослужбовець ОСОБА_2 виконував наказ на охорону державного кордону на напрямку ІНФОРМАЦІЯ_5 в якості молодшого прикордонного наряду на чолі із солдатом ОСОБА_3 та порушив правила несення прикордонної служби в умовах особливого періоду в країні, оскільки 21.10.2022 року приблизно з 23.40 год по 23.55 год під час перевірки несення служби було виявлено у солдата ОСОБА_2 особистий мобільний термінал (особистий мобільний телефон), такий військовослужбовець ніс службу з особистим мобільним телефоном на державному кордоні, що не належить Держприкордонслужбі та не входить до предметів екіпірування прикордонного наряду, тим самим такий військовослужбовець порушив вимоги п.12 ст.2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, а також п.4,5 абз. 5 ст.23 розділу V Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Неправомірні дії ОСОБА_2 передбачені ч.2 ст.172-18 КУпАП так як адміністративне правопорушення вчинив в умовах особливого періоду, оскільки, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 69/2022 в Україні діє особливий період. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні. Вчинені в умовах особливого періоду який діє згідно Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п. 57) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.) .Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання ОСОБА_2 прибув. Через канцелярію суду подав клопотання про слухання справи у його відсутність, свою провину визнає в повному обсязі. Інших заяв чи клопотань не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи (ст. 247 КУпАП), оскільки складений протокол про військове адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

З наявних документів вбачається, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем строкової служби, перебуває на військовій службі в Державній прикордонній службі України, а отже така особа є суб`єктом адміністративної відповідальності.

21.10.2022 року з 20.00 год до 00.00 год військовослужбовець ОСОБА_2 виконував наказ на охорону державного кордону на напрямку ІНФОРМАЦІЯ_5 в якості молодшого прикордонного наряду на чолі із солдатом ОСОБА_3 та порушив правила несення прикордонної служби в умовах особливого періоду в країні, оскільки 21.10.2022 року приблизно з 23.40 год по 23.55 год під час перевірки несення служби було виявлено у солдата ОСОБА_2 особистий мобільний термінал (особистий мобільний телефон), такий військовослужбовець ніс службу з особистим мобільним телефоном на державному кордоні, що не належить Держприкордонслужбі та не входить до предметів екіпірування прикордонного наряду, тим самим такий військовослужбовець порушив вимоги п.12 ст.2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, а також п.4,5 абз. 5 ст.23 розділу V Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-18 КУпАП.

З приводу виявленого порушення було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 239066 від 22.10.2022 року за порушення правил несення прикордонної служби в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Складений з приводу виявленого адміністративного правопорушення протокол про адміністративне правопорушення порушник підписав, своє відношення стосовно скоєного відобразив в наданому поясненні.

ОСОБА_2 за фактом виявленого порушення в протоколі про військове адміністративне правопорушення письмових чи визнавальних пояснень надав.

Відтак, вбачаючи в діях ОСОБА_2 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, уповноваженою державою особою складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано виявлені факти.

Суд вважає, що виявлені факти відображають об`єкт суспільних відносин в сфері військової дисципліни, оскільки об`єктивна сторона такого правопорушення полягає у порушенні правил несення прикордонної слкжби.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП доводиться в повному обсязі і підтверджується наступними доказами.

Солдат ОСОБА_2 проходить військову службу у Держаній прикордонній службі України, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 від 09.11.2021 року.

Згідно книги обліку особового складу відділу прикордонної служби солдат ОСОБА_2 проходить службу на вище вказаному відділі прикордонної служби.

Наказом №893-аг від 11.08.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_4 врегульовано порядок використання особистих мобільних телефонів, засобів мобільного зв`язку військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно записів в Книзі видачі зброї та боєприпасів вбачаться, що ОСОБА_2 отримав зброю для несення служби.

Згідно записів в Журналі інструктажу особового складу (прикордонного наряду) вбачаться, що ОСОБА_2 пройшов інструктаж перед несенням служби.

Згідно записів в Відомості доведення до відділу прикордонної служби вимог розпорядження та вимог наказу №1148-аг від 18.10.2021 року «Про впорядкування питань використанні особистих мобільних телефонів, засобів мобільного зв`язку військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6» з якого вбачаться, що до відома ОСОБА_2 така інформація доведена.

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_2 відповідно до вимог Статуту, Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, Закону України «Про Державну прикордонну службу України» був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 239066 від 22.10.2022 року вбачається, що 21.10.2022 року приблизно з 23.40 год по 23.55 год під час перевірки несення служби було виявлено у солдата ОСОБА_2 особистий мобільний термінал (особистий мобільний телефон), такий військовослужбовець ніс службу з особистим мобільним телефоном на державному кордоні, що не належить Держприкордонслужбі та не входить до предметів екіпірування прикордонного наряду, тим самим такий військовослужбовець порушив вимоги п.12 ст.2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, а також п.4,5 абз. 5 ст.23 розділу V Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою державою особою і дії такої посадової особи, що його складала в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувався. Протокол не містить жодних зауважень з боку правопорушника. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 239066 від 22.10.2022 року як належний і допустимий доказ.

Поясненням ОСОБА_2 підтверджено факт несення служби з особистим мобільним телефоном на державному кордоні, що не належить Держприкордонслужбі та не входить до предметів екіпірування прикордонного наряду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Так, відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України від 1.03.2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час. Згідно постанови Верховного Суду України від 30.05.2018 (справа № 521/12726/16-ц), в Україні особливий період розпочався 18.03.2014 року і триває по теперішній час.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент ведення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України є складовою частиною особливого періоду. Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час, частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, і на теперішній час не завершився.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-18 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: діяння, передбачені ч.1 ст.172-18 КУпАП і вчинені в умовах особливого періоду. Диспозиція ч. 1 ст. 172-18 КУпАП передбачає порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України. З аналізу приписів норм даної статті передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою цієї статті, вчинені особою в умовах особливого періоду.

Таким чином, дії ОСОБА_2 , які полягають в тому, що він, будучи військовослужбовцем, порушив правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Також, вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, з аналізу наведених вище норм законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, в сукупності доказів вбачається, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а саме порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду, така особа винна у вчиненні виявленого правопорушення, підлягає адміністративній відповідальності, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

За таких обставин, беручи до уваги те, що за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність, тому всебічно, повно, об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку про достовірність та достатність доказів для висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП і вважає, що в його діях є склад цього правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом встановлено як щире каяття, визнання своєї провини. Також обставини, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено. Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом при вирішенні даної справи прийнято до уваги те, що наявні обставини, що пом`якшують покарання оскільки, особа, відносно якої складено протокол про військове адміністративне правопорушення, надавши критичну оцінку своїй протиправній поведінці через визнання вини і готовність нести відповідальність, активно, за власною ініціативою сприяв розкриттю правопорушення. Судом також враховано як наявність обставини, яка пом`якшує покарання це щире каяття у скоєному, оскільки така обставина характеризує знижений ступінь суспільної небезпеки особи та вчиненого ним діяння, слугують критерієм індивідуалізації покарання. Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого правопорушення, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_2 проявилося щире каяття.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступеня його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, відсутність підстав для застосування іншого адміністративного стягнення, ніж передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, майнової шкоди не заподіяно, а також те, що дії винної особи підривають авторитет військовослужбовця, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч ч. 2 ст. 172-18 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

При обранні саме такого адміністративного стягнення судом враховано те, що дії ОСОБА_2 не носять характер повторності, що означає вчинення вдруге і більше разів такого ж самого, ідентичного за своєю кваліфікацією правопорушення і такий вид повторності є повторністю тотожних правопорушень.

Стосовно стягнення судового збору. Згідно із ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати, якого встановлюється законом. Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (зі змінами), особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який станом на 01.01.2022 року становить 2481,00 грн. З 01.01.2022 року цей розмір судового збору становить 496,20 грн (2481 х 0,2 = 496,20).

Керуючись ст. 40-1, ч. 3 ст. 172-20, ст. ст.221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 145 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465,00 грн.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що згідно зі ст.307 КУпАП штраф нею має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

Штраф необхідно внести через установу банку України на розрахунковий рахунок: Отримувач: ГУК Львів/Турківська тг/21081100, ; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 38008294, Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.) ; Код банку (МФО) 899998; Номер рахунку: UA0013919 ; Код класифікації доходів бюджету: 21081100 .

У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст. 307 КУпАП, копію платіжного документу необхідно подати до Турківського районного суду Львівської області.

З урахуванням ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_2 штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець с.Ялинкувате Сколівський район Львівська область, проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (код отримувача 37993783, рахунок №UA0026001, назва отримувача: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ суду 02886806, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 496,20 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Р. І. Ференц