ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 жовтня 2022 рокуСправа №: 695/1797/22
Номер провадження 3/695/1448/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2022року, серії ААБ №185918, ОСОБА_1 14.07.2022р. о 17 год. 05 хв. по вул. Обухова в м. Золотоноша керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 згідно результату тестування алкотестера Драгер 6810, тест № 4461 від 14.07.2022р. (0.41%) в стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 12.08.2022р. та 09.09.2022р. надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення заперечив та вказав, що він дійсно керував службовим автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 та був безпідставно, без повідомлення причин зупинки транспортного засобу зупинений працівниками поліції, які провели огляд автомобіля, а потім повідомили йому, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Оскільки він не вживав алкогольні напої то з впевненістю погодився на вказану пропозицію та був змушений чекати на приїзд іншого автомобіля працівників поліції, які привезли відповідний алкотестр. По приїзду інших поліцейських був зупинений інший транспортний засіб в якому знаходились чоловік та дружина, яким було запропоновано бути свідками огляду на стан сп`яніння. Після того, як він подув в мундштук алкотестера, який показав вміст алкоголю 0.41 проміле він почав заперечувати факт вживання алкоголю. Свідки поспішали, а тому погодились підписати пусті бланки документів та поїхали в невідомому йому напрямку. Працівники поліції не зважали на його заперечення та почали оформлювати відповідні документи та безпідставно, без належного оформлення вилучили транспортний засіб. При цьому він весь час вимагав провести огляд на стан сп`яніння в лікарні, однак працівники поліції на його вимоги не реагували, надати свої пояснення в письмовому виді не пропонували, копію протоколу не надали. За цих підстав, після оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення він особисто звернувся до лікаря для того щоб пройти огляд на стан сп`яніння, однак йому було відмовлено, адже він не мав відповідного направлення від працівників поліції. Тому йому довелося звертатися до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за відповідним направленням для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та повторно йти до Золотоніської ЦРЛ для проходження медичного огляду. В лікарні він був оглянутий лікарем ОСОБА_2 , який встановив, що він перебуває в тверезому стані про що був виданий відповідний медичний висновок. За таких підстав ОСОБА_1 наполягав, що працівники Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області порушили норми чинного законодавства щодо вилучення транспортного засобу та проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду пояснення, аналогічні вказаним вище письмовим поясненням та вказав, що в лікарні він був оглянутий лікарем, який встановив, що він перебуває в тверезому стані, а тому наведені у протоколі дані є безпідставними.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Науменко Д.С. провадження по справі просила закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, вказуючи на порушення працівниками поліції норм ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Крім того вказувала, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності свідків, а можливості надати пояснення ОСОБА_1 надано не було, чим були порушені права останнього.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 пояснив суду, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був ними зупинений, оскільки авто має номерний знак регіону де ведуться бойові дії. Під час перевірки автомобіля було встановлено, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння, а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера на що останній погодився. Оскільки алкотестер був у іншого екіпажу, тому вони дочекалися приїзду іншого авто та в присутності свідків провели огляд особи на стан сп`яніння. За результатами огляду особи був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що вона є лікарем КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» та пам`ятає ОСОБА_1 , який 14.07.2022р., близько 18 год. прийшов до лікарні з вимогою провести його освідування на стан алкогольного сп`яніння, однак при собі він не мав відповідного направлення працівників поліції, а тому у проведенні такого огляду йому було відмовлено. Через деякий час ОСОБА_1 повернувся до лікарні вже з направленням від поліції та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння результати якого зафіксовані у протоколі медичного огляду та висновку щодо такого огляду. При цьому, під час проведення огляду ОСОБА_1 поводив себе спокійно, ознак алкогольного сп`яніння в нього виявлено не було.

З метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин по справі судом викликались свідки, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які до суду не з`явились із невідомих причин.

Судом були вжиті всі можливі заходи для належного виклику свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за їх відсутності.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника та свідків, оцінивши всі докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім того, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, на що вказував Європейський суд з прав людини по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» ( заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» ( заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність в тому числі за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи додані вказаний протокол про адміністративне правопорушення; результат тесту на стан алкогольного сп`яніння приладом Alcotest 6810 № ARCD-0561 результат якого склав 0.41%; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також відеозапис із камери, яка розміщена в автомобілі поліцейських та нагрудної камери поліцейського, що знаходяться на доданому до матеріалів справи DWD-диску.

При цьому в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_1 , останній копію протоколу не отримав, будь-яких доказів відмови надати такі пояснення чи отримати копію протоколу матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те чи отримав ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, чи вилучались у нього документи на право керування транспортним засобом.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст.. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 7 Розділу І вказаної вище Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість редакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже із наведених нормативних актів слідує, що поліцейський має відповідний алгоритм дій при огляді водія з метою виявлення алкогольного сп`яніння, так отримавши відмову водія від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський повинен запропонувати пройти такий огляд у відповідного закладі охорони здоров`я і тільки в разі відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, має право для складання протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. При цьому, у випадку незгоди з результатами огляду водія на місці зупинки транспортного засобу така особа обов`язково направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, результат якого склав 0.41%. Такі результати зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмових поясненнях свідків.

Переглядом доданого до матеріалів справи DWD-диску судом встановлено, що на ньому міститься два відеофайли, один із яких зроблений із камери, яка розміщена в автомобілі поліцейських та із якого вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ..

Із іншого відео-файлу, що зроблений з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків проходить огляд на стан сп`яніння. При цьому вказаний відеозапис починається з моменту продування ОСОБА_1 алкотестера та закінчується відразу після отримання результатів алкотестера.

На вказаному відео не зафіксовано ні згоди ОСОБА_1 із його результатами ні пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, ні моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, н моменту роз`яснення прав ОСОБА_1 ..

При цьому суд зауважує, що у Постанові ВС від 23.10.19 по справі № 357/10134/17 викладена правова позиція щодо доказів у справі про адміністративні правопорушення (п.33-36).

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічного порядку та безпеки може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото- та відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з автоматичної фото- та відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1).

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2).

Відповідно до зазначеної вище Інструкції №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В даному разі відеозапис не відображає весь обсяг дій проведених під час складання матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином доданий до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, не містить відомостей щодо всіх обставин вчинення порушення.

Також суд зауважує, що факт відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу та надання своїх пояснень зафіксований тільки у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому жоден із доданих працівниками поліції документів не підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, жодних доказів відмови ОСОБА_1 від їх підписання матеріали справи не містять.

Зазначені письмові пояснення свідків викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності, оскільки останні написані шляхом заповнення заздалегідь заготовленого бланку без вказівки часу такого огляду.

Також із вказаних вище пояснень свідків неможливо встановити чи пропонувався ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Жодних доказів такої відмови матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того суд бере до уваги, що відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав до суду копію протоколу №144 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 14.07.2022р., виданого КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради та копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливами лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до наведених висновків ОСОБА_1 14.07.2022р. о 19 год. 00 хв. пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Огляд проведений лікарем ОСОБА_2 .. Ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено, висновок за результатами огляду тверезий.

Суд бере до уваги вказані докази, оскільки вони зроблені сторонню особою, яка не зацікавлена у результатах розгляду справи. Крім того, вказані медичні висновки складені лікарем, тобто особою, яка має відповідну професійну підготовку.

При цьому суд зауважує, що згідно результатів тестування ОСОБА_1 вказаним вище алкотестером, огляд останнього проводився при температурі повітря +30. При цьому згідно інструкції до приладу «Drager Alcotest 6810», технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено похибку в залежності від температури навколишнього повітря, зокрема при температурі від + 25,0°С до + 35,0°С зазначено можливу похибку вимірювання ± 15%.

Сукупність вказаних обставин викликає сумнів у достовірності наданих працівниками поліції доказів на доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення, адже надані докази є суперечливими та неповними. Крім того надані докази не підтверджують дотримання процедури працівниками поліції огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а надані ОСОБА_1 докази спростовують обставини, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи не винуватості особи.

Разом із тим у своєму рішенні Конституційний Суд України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст.. 69 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного так і міжнародного законодавства.

Отже, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.