КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/2821/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 скасувати, та закрити провадження за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що він дійсно допустив дотичне зіткнення керованого ним автомобіля з припаркованим автомобілем «Jeep», об`їжджаючи перешкоду на дорозі. Помітивши, що «склалось» бокове дзеркало заднього виду керованого ним автомобіля, він зупинився та візуально оглянув дзеркало припаркованого автомобіля. Не виявивши видимих пошкоджень, продовжив рух. Прибувши за місцем роботи, на правому крилі свого авто виявив незначну потертість лакофарбового покриття, у зв`язку із чим вжив заходів до пошуку власника автомобіля «Jeep». Зв`язавшись із власником автомобіля «Jeep» ОСОБА_2 , дізнався, що внаслідок зіткнення також відбулось пошкодження лакофарбового покриття автомобіля потерпілого. Цього ж дня, тобто 24 червня 2022 року, добровільно відшкодував ОСОБА_2 заподіяну шкоду.

Оскільки на місці зіткнення йому не було відомо про спричинені пошкодження транспортних засобів та обов`язок не залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

На розгляд поданої апеляційної скарги інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, не з`явилась, про поважність причин неявки не повідомила.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

За встановлених судом обставин ОСОБА_1 20 червня 2022 року о 09 годині, керуючи автомобілем «Ford Edge», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Сурикова, 5 в місті Києві, допустив порушення п.13.1 ПДР, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на транспортний засіб «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Не дочекавшись працівників поліції, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР України.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції здійснює перегляд справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги.

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та правова кваліфікація його дій за ст.124 КУпАП не оспорюються та не оскаржуються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.10а ПДР суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №372316 від 04.08.2022, рапорт працівника поліції від 20.06.2022, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , дані схеми місця події, відеозапис з камер спостереження, на якому зафіксована дорожньо-транспортна пригода.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такі висновки суду не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, положення пункту 2.10а ПДР України, який ставиться у провину водію ОСОБА_1 , передбачають, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Допитаний в суді апеляційної інстанції водій автомобіля «Ford Edge» ОСОБА_1 пояснив, що в зазначеному у протоколі місці він, рухаючись по вулиці Сурикова, об`їжджав дорожню яму. Проїжджаючи повз припаркований автомобіль «Jeep», помітив, що дзеркало його автомобіля склалося. Він зупинився та не виходячи з автомобіля, візуально оглянув дзеркало припаркованого автомобіля. Не виявивши видимих пошкоджень, продовжив рух. Прибувши за місцем роботи, на правому крилі свого авто виявив незначну потертість лакофарбового покриття. Зв`язавшись із власником автомобіля «Jeep» ОСОБА_2 , дізнався, що внаслідок зіткнення також відбулось пошкодження лакофарбового покриття автомобіля потерпілого. Цього ж дня добровільно відшкодував ОСОБА_2 заподіяну шкоду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що надані пояснення водія ОСОБА_1 узгоджуються із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, який був досліджений в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції враховує, що правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , є умисним, тобто особа усвідомлювала, що вона причетна до настання дорожньо-транспортної пригоди та умисно залишила місце ДТП.

Проте наявні в матеріалах провадження докази не доводять того, що ОСОБА_1 усвідомлював настання дорожньо-транспортної пригоди за його участю та умисно залишив місце події з метою уникнення адміністративної відповідальності.

На підтвердження цього свідчить і те, що ОСОБА_1 за власною ініціативою розшукав власника пошкодженого автомобіля та добровільно відшкодував завдані йому збитки.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, якими доводиться винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.10 (а) Правил дорожнього руху України, суд апеляційної інстанції вважає, що провадження в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю.

З наведених підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень - змінити.

Закрити провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз