Справа № 351/532/22
Номер провадження №3/351/400/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2022 року м.Снятин

Суддя Снятинського районного суду в Івано-Франківській області Собко В.М. розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Снятинського районного суду перебуває адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №110823 від 08.05.2022 зазначено, що 07 травня 2022 року о 23:30 год. у м. Снятин, по вул. Бажанського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд було проведено за допомогою технічного приладу «Драгер» ARBH0641, принтер ARBH5302, тест 6654, де проба становила 0,76‰. Таким чином у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9«а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Олексійчук Я.Г. подав до суду заяву, у якій зазначив, що його підзахисний свою вину у вчиненому не визнав, оскільки 07 травня 2022 року, коли він керував автомобілем, і його зупинили працівники поліції через вікна автомобіля, які запотіли, він був тверезий, від проходження огляду на місці зупинки не відмовлявся, однак у працівників поліції, які його зупинили такий прилад був відсутній, прилад «Драгер» він продув пізніше о 00:20 год. 08.05.2022 у кабінеті дільничних поліції, при цьому екран приладу до продуву йому не показували, показали після продуву і результат тестування становив 0,76 проміле, із даним результатом ОСОБА_1 не погодився, просив пройти тестування ще раз, або проїхати для огляду у медичний заклад, однак поліцейський сказав, що в цьому немає потреби і запропонував йому підписати протокол і акти, всі ці дії були вчинені без участі понятих не на місці зупинки, при цьому відеозапис у кабінеті вівся на мобільний телефон. Крім того ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, не були залучені поняті чи свідки, належних відеозаписів долучено до матеріалів справи не було. Таким чином адвокат зазначив, що складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 немає, а тому просив закрити провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши заяву захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, зокрема: Протокол серії ААД №110823 від 08.05.2022, у якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд було проведено за допомогою технічного приладу «Драгер» ARBH0641, принтер ARBH5302, тест 6654, де проба становила 0,76‰, у якому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначив, що він «керував автомобілем зафіра»; Роздруківку результату тестування за допомогою технічного приладу «Драгер» ARBH0641, принтер ARBH5302, тест 6654 від 08.05.2022 (00:19 год.), де проба становила 0,76‰; Свідоцтво (копію) про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/11946 від 21.12.2021, чинного до 21.12.2022; Направлення водія до медичного закладу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.05.2022 (22:35 год.), у якому зазначено, що водій ОСОБА_2 пройшов тестування за допомогою приладу «Драгер», результат якого становив 0,76‰проміле, при цьому зазначено, що огляд проведено у КРП Снятинська багатопрофільна лікарня, у яку особу було доставлено інспектором СРПП старшим лейтенантом Мойсиком І.В.; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому не вказано свідків; Рапорт інспектора СРПП старшого лейтенанта ОСОБА_3 та відеозапис вчинений на невідомий носій, із якого вбачається, що у якомусь кабінеті особі показують результат тестування та пропонують підписати протокол суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю внаслідок відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Із змісту ст.130 ч.1 КУпАП слідує, що відповідальність за даною статтею настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що згідно Направлення водія до медичного закладу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, інспектором СРПП старшим лейтенантом Мойсиком І.В. 07.05.2022 о 22:35 год. до КНП Снятинська багатопрофільна лікарня було доставлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у якому зазначено, що водій ОСОБА_1 пройшов тестування за допомогою приладу «Драгер», результат якого становив 0,76‰проміле, при цьому зазначено, що огляд проведено, при цьому у Роздруківці результату тестування за допомогою технічного приладу «Драгер» ARBH0641, принтер ARBH5302, тест 6654, де проба становила 0,76‰, було зазначено, що тест проведено 08.05.2022 о 00:19 год.

Крім того, з дослідженого відеоматеріалу, доданого до справи, встановлено що відео зйомка, є обрізаною, на ній не зафіксовано факту проходження тестування за допомогою приладу драгер та його результату, та встановити із відеозапису, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння неможливо. Також, відсутня дата та час відео зйомки, що свідчить про те, що вона велася не на службову камеру (відео-реєстратор) поліцейського, а на особистий мобільний телефон. На який пристрій вівся відеозапис, в протоколі не вказано, що є неналежним доказом.

При цьому Постановою Снятинського районного суду від 07.09.2022 із відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області витребовувалися відеозаписи з нагрудної камери поліцейських від 07 травня 2022 року о 23:30 год. у м. Снятин, по вул. Бажанського, які у повному обсязі містять інформацію про зупинку та проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , однак відеозаписів суду представлено не було, у своїй відповіді т.в.о. заступника начальника капітан поліції А.Драган зазначив, що будь-яких додаткових відеозаписів у даній справі поліцейські не надали.

Таким чином, наданий працівниками поліції відеозапис як доказ отримано з порушенням вимог ст.ст. 256, 266, 283 КУпАП, ст.40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, а тому його слід визнати недопустимим.

З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, суд визнає вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженою Наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/3299, передбачено обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими.

Згідно з п.п. 3,5,6 вказаної Інструкції, портативні відео реєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції. Включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У Постанові Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що порушення правил безпеки дорожнього руху та порушення правил експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, є самостійними діяннями, і суди мають ураховувати це при постановленні рішень у таких справах.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Отже, інформація, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, є недостовірною, а тому недопустимим доказом, який тягне за собою недопустимість решти доказів, зокрема виявлених розбіжностей в часі протоколу, тесті технічного приладу, направленні водія до медичного закладу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відсутність відеозапису проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, тощо ,що викликає у суду сумнів щодо наявності вини у діях ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У п.51 рішення у справі «Ващенко проти України» від 26.06.2008 року ЄСПЛ вказав, що формулювання обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою конкретного правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішеннях по справі «Лаврентас проти Латвії» від 07.11.2002 та «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2011 наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, залишилася недоведеною в ході розгляду даної справи.

Таким чином, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Отже, з матеріалів справи в їх сукупності вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не підтвердився.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 п.1, ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Василь СОБКО