ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/648/22 Головуючий 1 інстанції: Вельможна І.В.
Провадження №33/818/1232/22 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.3 ст. 172-20 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 03 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , 1988 року народження, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот пьятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3655 грн.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Постановою встановлено, що 26 квітня 2022 року близько 15:00 години в АДРЕСА_1 на території наметового табору військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, що діє на території України, молодший сержант ОСОБА_1 , виконував службові обов`язки з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів). На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 відмовився у присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на істотні порушення вимог процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду. Зазначив, що у протоколі про військове адміністративне правопорушення містяться безліч порушень, а саме не зазначено на стан алкогольного чого відмовився він проходити огляд, відсутні його пояснення, а дата ознайомлення його зі змістом протоколу проставлена не ним особисто, невірно зазначене місце його проживання, невірно зазначена його військова посада та місце вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено повного прізвища, ім`я та по-батькові свідків адміністративного правопорушення. Наголосив, що копія протоколу йому не вручалася, пояснення в нього не відбиралися.

Указав, що постанова суду також має істотні розбіжності, а саме: зазначені ідентифікуючі дані, які не співпадають з його особистими данним; невірно зазначено його військову посаду; невірно зазначено його місце проживання; зазначені пояснення особи яка притягаються до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , тобто іншої особи; невірно зазначено номер протоколу про військове адміністративне правопорушення.

На думку ОСОБА_1 свідки є заінтересованими особами, оскільки є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , які не були допитані у суді першої інстанції, що свідчить про недопустимість їх письмових показань, як доказів. Наголосив, що суд не повідомив його про дату, час та місце судового розгляду, чим порушив його право на захист.

Наголосив, що судом безпідставно стягнув з нього судовий збір, оскільки за приписами п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не стягується з військовослужбовців.

Також ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був присутнім під час судового розгляду, а копію постанови отримав лише 09 вересня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився та надав клопотання про проведення апеляційного розгляду за його відсутності.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Так, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому продовжений до 21 листопада 2022 року включно.

Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно ч.3 статті 172-20 КУпАП, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20).

На обґрунтування доведеності винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме на дані протоколу №М26/05/22-01 від 26.04.2022 року про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП ОСОБА_1 , який було складно командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 , що відповідає вимогам п.14 ч.1 ст.255 КУпАП, за участю свідків - начальника медичного пункту 3 артилерийського дивізіону військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , а також старшого бойового медика медичого пункту 3 артилерийського дивізіону військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_6 , а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом (а.с.2).

До того ж, відповідно до цього протоколу у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було ознайомлено, що також підтверджується його особистим підписом.

Згідно даних акту фіксації відмови ОСОБА_1 від добровільного проходження медичного огляду на предмет підтвердження або спростування факту алкогольного, наркотичного чи іншого спьяніння від 26 квітня 2022 року, ОСОБА_1 добровільно відмовився від проходження медичного обстеження, що підтверджується підписами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.4).

Крім того, добровільна відмова ОСОБА_1 також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили обставини його відмови, а також фактичні обставини правопорушення, які викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.5-6).

Доводи апелянта про те, що підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 йому не належить, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки з моменту складання протоколу про адміністративну відповідальність по сьогоднішній день, ОСОБА_1 не подавав заяв до правоохоронних органів, з приводу можливої фальсифікації його підпису у протоколі № М26/04/22-01.

Наявність у протоколі про військове адміністративне правопорушення описок та помилок у зазначені: місця складання протоколу, а саме у останній літері назви населеного пункту, місця реєстрації ОСОБА_1 , не зазначення на стан алкогольного чого відмовився він проходити огляд, його військової посади, не зазначення повного прізвища, імья та по-батькові свідків адміністративного правопорушення, не є підставою для визнання цього доказу недопустимим, оскільки цей документ складений щодо ОСОБА_1 , винуватість якого підтверджується також сукупністю, наведених вище доказів.

Посилання в апеляційній скарзі на розгляд судом першої інстанції справи за відсутності ОСОБА_1 , як на порушення його прав, є безпідставними, оскільки у матеріалах провадження міститься письмова заява ОСОБА_1 розглядати адміністративну справу за його відсутності (а.с.8), а тому підстав для обов`язкової участі ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді не було.

Доводи ОСОБА_1 про упередженість свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також їх не допит в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки апелянтом не наведено об`єктивних даних на підтвердження їх упередженості, а їх не допит судом не може свідчити про недопустимість їх письмових пояснень, оскільки клопотань про їх допит до суду не надходило.

Посилання апелянта на наявність в постанові судді описок та технічних помилок, не свідчить про її необґрунтованість чи наявність істотних порушень, оскільки останні не впливають на правильність висновку судді щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до п.12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці звільняються від сплати судового збору, при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 належить звільнити від сплати судового збору як військовослужбовця при розгляді справи, пов`язаній з виконанням службових обов`язків.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні, а саме виключенню рішення судді про стягнення судового збору з ОСОБА_1 на підставі п.12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючисьст. 294 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 03 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 03 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 03 травня 2022 року рішення про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 496,20 грн.

У решті постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 03 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Люшня