Справа № 732/595/22 Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н. М.
Провадження № 33/4823/436/22
Категорія - ст. 172-11 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира 2 механізованого взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2 465 гривень.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він як старший лейтенант, командир 2 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , після того як отримав направлення на лікування 12.07.2022 року у військову частину НОМЕР_2 , але до військового госпіталю військової частини НОМЕР_2 у зазначений термін так і не прибув, натомість залишив підрозділ військової частини НОМЕР_1 , який розташований у м. Городні Чернігівської області, та в подальшому ухилився від обов`язків військової служби з 08:30 12 липня 2022 року по 08:30 14 липня 2022 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст.172-11 КУпАП в умовах особливого періоду - військового стану.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду відносно нього скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанову суду отримав у суді 16.09.2022 року, на судовому засіданні присутнім не був, належним чином про розгляд справи не повідомлявся, а заяву за його підписом, яка міститься у матеріалах справи, він бачить вперше і її не підписував. Наголошує, що він 12 та 13 липня 2022 року не проводив час на власний розсуд, як про це зазначено в протоколі, а збирав необхідні документи для госпіталізації. На думку апелянта, по справі не було з`ясовано всі фактичні обставини, а постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку.

Згідно вимог ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 , що не буде суперечити вимогам закону.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, суд виходив з того, що вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

Із зазначеними висновками місцевого суду суд апеляційної інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 255 КУпАП, командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) складають протоколи, передбачені статтями 172-10 - 172-20 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Частиною 1 статті 172-11 КУпАП встановлена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Частина 4 статті 172-11 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винуватим, передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно вказаного протоколу про військове адміністративне правопорушення № 0711 від 29 липня 2022 року, старший лейтенант ОСОБА_1 власноруч його підписав та в поясненнях додав, що був відсутнім у військовій частині НОМЕР_1 з 12.07. по 14.07.2022 року через збір довідок та підписів. На телефонні дзвінки відповідав, 14.07.2022 року о 8:30 був у госпіталі (а.с. 1).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, полягає у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, в умовах особливого періоду.

Поняття самовільне залишення частини визначає залишення військовослужбовцем без відповідного дозволу території розташування військової частини або місця служби на строк понад одну (але не більше трьох) діб або менше однієї доби, але повторно протягом трьох місяців служби. Як "самовільна відсутність" кваліфікується також "неявка військовослужбовця" (в ті ж терміни) без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, повернення з відрядження, відпустки, лікувального закладу і так далі.

Самовільне залишення військової частини або місця служби полягає у тому, що військовослужбовець покидає частину або місце служби без законного дозволу на це, так і не повернення до частини після лікування, відпустки або коли військовослужбовець не прибув вчасно до нового місця служби при переведенні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 мав наявне направлення на лікування 12.07.2022 року до військового госпіталю військової частини НОМЕР_2 , що і є дозволом на залишення території військової частини.

Таким чином, відповідно до наведеного аналізу доказів, які були покладені в обґрунтування постанови суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, суд вважає, що вони не підтверджують наявності кваліфікуючих ознак правопорушення, а саме нез`явлення ОСОБА_1 до військової частини без поважних причин, а навпаки підтверджують, що він фактично 12 та 13 липня 2022 року займався збором необхідних документів для госпіталізації, на яку його було направлено.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При таких обставинах, згідно положень ст. 294 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. При розгляді справи та винесенні постанови судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані приписи ст. ст.245, 280 КУпАП, а саме, судом не були належним чином та в повному обсязі перевірено наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. В зв`язку з цим суд неправильно встановив фактичні обставини інкримінованого правопорушення та вину ОСОБА_1 в його вчиненні.

Підсумовуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову суду необхідно скасувати, а провадження по справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко