ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа № 641/8692/21
Провадження № 3/553/789/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходилась згадана справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який наразі продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року на строк 90 днів.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передавання справ від 03.06.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла вказана справа про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , яка за протоколом автоматизованого розподілу була передана на розгляд головуючому судді Високих М.С. та в подальшому неодноразово призначалась до розгляду.

Будучи належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, особа, яка притягується до відповідальності, в судове засідання не прибула, причин не прибуття до суду не повідомила, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12.03.2019 у справі №910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про поважні причини не прибуття в судові засідання ОСОБА_1 суд не повідомляла і питання про відкладення розгляду справи нею не порушувалось, остання належним чином повідомлена про судове засідання, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності на підставі наявних у справі матеріалів.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за наступних обставин.

Так, 08.11.2021 о 16 год. 16 хв. по вул.Аскольдівська, 77, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (м.Харків, вул.Шевченко, 26) відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР України. При цьому ОСОБА_1 двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №271689 від 08.11.2021; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння в умовах медичного закладу; рапортом інспектора УПП; копіями постанов Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.04.2021 та 27.07.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП; записом відеофіксації порушення; довідкою про повторність.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вимог п.2.5 ПДР України водій ОСОБА_1 не дотрималась, їй пропонувалось пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння від чого вона відмовилась.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП України в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років без конфіскації транспортного засобу.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_2 , а отже наділена спеціальним правом та має нести додаткову відповідальність, пов`язану із позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно з матеріалами справи власником транспортного засобу «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 за обліковими даними бази ДДАІ НАІС є ОСОБА_4 .

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих