Справа № 944/3554/22
Провадження №3/944/2212/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.07.2022 року, об 19год 50хв ОСОБА_1 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», територія Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в 'їзд в Україну з Республіки Польща була виявлена особа, яка пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 25 липня 2017 року, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно якого відбулось спрацювання БД «Ризик-Перетин». Відповідно до відомостей БД ПТК АПК «ГАРТ-1/П» встановлено, що ОСОБА_1 01 березня 2022 року перетнув кордон України з Республікою Польща через пункт пропуску «Рава-Руська» по свідоцтву на повернення серії НОМЕР_2 , на установчі дані ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), який відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом вищевказаний громадянин порушив вимоги ст.ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п,2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27,01,1995 року №57, тобто здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, вчинивши правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з`явився. Його представник - адвокат Вайленко Г.О. скерував на адресу суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказав, що статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України" перелічені документи, які дають право громадянину України на виїзд з України і в"їзд в Україну, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну ( дає право на в"їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазаначених в частині першій цієї статті, для виїзду з України і в"їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Крім цього, законодавець встановив підстави видачі посвідчення на повернення в Україну, у разі втрати, пошкодження, знищення, закінчення строку дії документів, що посвідчують особу, таким чином встановивши правовий механізм та додатковий захист громадян та інших осіб, які цього потребують. Тобто, особа, перетинаючи державний кордон та пред"являючи посвідчення на повернення в Україну жодним чином не порушує Закон України "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України" та Правила перетинання державного кордону громадянами України.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КУпАП. Просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1 та 2 статті 7 КУпАП).

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Передбачена частиною 1 статті 204-1 КУпАП відповідальність настає, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь - яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Порушенням державного кордону України є, зокрема, перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку (частини 1 та 8 статті 9 Закону України «Про державний кордон України»).

Пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України (стаття 12 Закону України «Про державний кордон України»).

Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з таких документів - паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи (частиною 1 статті 2 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України»).

В Україні існує єдине громадянство (стаття 4 Конституції України).

Кожна держава визначає у своєму законодавстві, хто є її громадянами (частина 1 статті 3 Європейської конвенції про громадянство).

Законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна, за змістом якого якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про громадянство»).

Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Дзержинським РВ ХМУГУ МВС України в Харківській області 19 лютого 2008року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що не було враховано інспектором прикордонної служби ОСОБА_5 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КупАП.

Тобто, дії ОСОБА_1 кваліфіковано органами Державної прикордонної служби як спроба незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, в той час як в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 перетнув державний кордон.

Європейський суд з прав людини неодноразово озвучував позицію про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справи "Лучанінова проти України", рішення від 09.06.2011; "Малофєєва прози Росії", рішення від 30.05.2013, "Карелін проти Росії" рішення від 20.09.2016).

З врахуванням наведеного, суддя дійшла висновку про недоведеність сформольованого в протоколі про адміністративне правопорушення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме спроба незаконного перетину кордону без відповідних документів, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.